vår 
tede Felter; en lignende Række strækker sig langs Legemets Midt- 
linie; langs Buglinien findes en tættere Række af hvidagtige Smaa- 
pletter. 
Gen. 5. Centronotus, Schneid. 
Bloch, Syst. Ichtb. ed. Schneid. (1801). 
63. C. gunnellus, (Lin.). 
1766. Blennius gunnellus, Lin. Syst. Nat. ed. 12, tom. 1, p. 443. 
Alm. langs hele Kysten paa ringe Dybde op til Varanger- 
fjorden. I Finmarken er den ligesaa talrig, som ved de sydlige 
Kyster. 
En Varietet af denne Art fra Bergen, der beskrives af Dr. Ols- 
son i Öfv. Kgl. Vet. Akad. Förh. 1867, p. 605, manglede de 10—12 
sorte Pletter i Dorsalen, ligesom Legemets Bundfarve var mørkere, 
end hos de normale Individer. Dets Totall. var 103"”, hvoraf Ho- 
vedet 131;m", Af denne eller en lignende Varietet fandt jeg i 
1872 flere Ind. paa Gjæsvær nærved Nordcap, saavel yngre (Totall. 
717"), som udvoxede med en Totall. af 1467”, Hos alle disse vår 
ethvert Spor af de mørke Pletter langs Dorsalen forsvundet, medens 
de iøvrigt i ingen Henseende afveg fra den normale Form; hos et 
Ex. fra Christianiafjorden findes bagtil 5 Pletter med normale Mel- 
lemrum, fortil blot 2 i betydelig Afstand fra hinanden, alle Pletter 
særdeles skarpttegnede. 
Yngel af denne Art optages hyppigere, end de fleste andre 
Fiskeunger, under Bundskrabninger paa det grundere Vand. Ven- 
tralerne ere allerede udviklede hos Ind. med en Totall. af 307"; 
Dorsalpletterne ere hos disse fuldkommen- synlige, medens Lege- 
met selv dels er næsten ensfarvet hvidagtigt, dels har livlige Farve- 
tegninger. 
