85 
Samtidig med, at Ascanii oprindelige Beretning i 1788 blev 
aftrykt i Selskabets Skrifter, foretog Brinnich en fornyet og nøj- 
agtigere Undersøgelse af det samme, tørrede Individ, og indførte 
- sin Beskrivelse paa samme Sted. I denne Beskrivelse, den 3die 
af samme Individ, angives Straalernes Antal i Dorsalen at have 
været 1601, i Pectoralen 14. Hovedets Længde var 8 Tommer, 
og indeholdtes saaledes næsten 16 Gange i Totall. Ventralerne 
synes endnu at have været vel bevarede, og beskrives som en 
haard og lang Benstraale af en Gaasefjærs Tykkelse og med en 
Lægde af 4 Fod; henimod Spidsen angaves den at dele sig i 2 
finere Straaler, der udspilede en ægformig Membran af 3 Tommers 
Bredde. Medens endelig Ascanius opgiver, at der fandtes smaa 
og sylartede Tænder, bliver dette hos Brinnich ikke bekræftet. 
Gjællelaagene (,,Gjælledækkets Overflade*) ere stribede, og paa hvert 
Ben havde Striberne sin særegne Retning. Nogen særegen Caudal 
fandtes neppe, men Dorsalen synes at have fortsat sig rundt og 
standset paa Undersiden af Halespidsen, (Pinna caudalis cum dor- 
sali umita, Brinn.). å 
Dette er de væsentligste Characterer, som af de tvende For- 
fattere gives for det typiske Exemplar af R. glesne. Af de for- 
holdsvis faa Individer af denne Slægt, der senere have vist sig ved 
de nordiske Kyster, ere næsten alle gaaede tilgrunde uden at blive 
undersøgte, og blot et Par ere blevne opbevarede, skjønt i mindre 
tilfredsstillende Stand; disse synes ikke at svare til den oven- 
nævnte Art, men snarere at gaa ind under følgende. Som Trivial- 
navne for denne Slægt opgives allerede af Ascanius: Sildetust, Silde- 
konge. ! 
De øvrige Tilfælde, hvori det er bleven bekjendt, at et Indi- 
! I Proc. Zool. Soc, London 1849, p. 81, udtaler Dr. Gray som sin Anskuelse, 
at den af Ascanius givne Tegning, der udviser et betydeligt større Straaleantal, 
end i Texten angives (næsten 200), fremstiller det rette Forhold, medens An- 
givelsen i Texten beror paa en Trykfejl. Men undersøger man nøjere Brin- 
nichs Beskrivelse, findes Tallet 160 anført paa 2 Steder, medens hans Tegning, 
der dog vistnok er ligesaa ufuldkommen som Ascanii, ingensomhelst Vejled- 
ning kan give i dette Stykke. 
I 
