108 
Ribben ere brune, skjøre, men endnu noget bøjelige, og ligge, 
ligesom Hovedets Ben, saa løst indleirede i Leret, at de med Let- 
hed lade sig bringe ud af sin Stilling. Foruden ved Næs ere lig- 
nende Individer, ifølge Prof. Rasch, fundne ved EE ligeledes 
ved Glommen. 
81. G. æglefinus, Lin. 
1766. Gadus æglefinus, Lin. Syst. Nat. ed. 12, tom. 1, p. 435. 
I alle Fjorde alm. op til den russiske Grændse i Varanger- 
fjorden; i Østfinmarken forek. den i store tætte Stimer. Hoved- 
massen af de fangne Individer forbruges i Landet selv; i Nordland, 
Finmarken, samt udenfor Romsdalen tilvirkes ogsaa denne Art til 
Export, dels som tørret (Rundfisk), dels som saltet; den sendes 
til Holland, Italien og Spanien. 
Qgsaa hos denne Art udklækkes Æggene svømmende frit i 
Vandskorpen, ligesom Ungerne ofte opholde sig i Selskab med 
foreg. under CQyanea capillata, indtil de have naaet en Størrelse af 
omtr. 3 Tommer. Hos smaa Unger med en Totall. af indtil 40"", 
udgjør Orbita næsten ', af Hovedets Længde, ligesom hos disse 
Overkjæven, der er omtr. af samme Længde, som Underkjæven, 
naar tilbage til Orbitas forreste Rand; den første Dorsal udsprin- 
ger ret over Pectoralernes Fæste, ligesom Anus er beliggende 
under Bagkanten af den 1ste Dorsal. Hos disse Unger er Legemet 
mindre tæt pigmenteret med mørke Punkter, end Finnerne. Fra 
ligestore Unger af G morrhua kunne de skilles ved sin højere 
1ste Dorsal. 
82. G. merlangus, Lm. 
1766. Gadus merlangus, Lin. Syst. Nat. ed. 12, tom. 1, p. 438. 
Alm. rundt Kysten op til Tromsø, sparsommere i Finmarken 
op til Nordcap, og er i Østfinmarken ikke med fuld Sikkerhed 
paavist, men forek. uden Tvivl lige hen til den russiske Grændse. 
En Del af Ungerne tilbringe sin tidligste Periode under Cya- 
