116 
Ind. med en Totall. af 17007" fanges endnu i Christianiafjorden. 
Fra samme Localitet har jeg seet Individer, mere eller mindre tæt 
bestrøede med runde, sorte Pletter, der i Størrelse kunne naa en 
Orbitaldiameter. 
* 
92. M. byrkelange, (Walb.).? 
1792. Gadus byrkelange, Walb. Art. Gen. Pics. III, p. 135. 
1832. Gadus abyssorum, Nilss. Prodr. Ichth. Scand. p. 46. 
Forek. paa store Dybder langs de vestlige og nordlige Kyster, 
uden at trænge dybt ind i de sydligste Fjorde; fra Bergen af og 
nordover langs hele Kystlinien er den alm., og erholdes paa flere 
Steder, især ved de ydre Fiskebanker i saa stort Antal, at dens 
Fangst sammen med foreg. og de større Gadus-Arter har Betyd- 
ning ved Tilvirkningen af den til Export bestemte Klipfisk. I Fin- 
marken forek. den lige hen til den russiske Grændse, dog vistnok 
i mindre Antal østenfor Nordcap; et Ind. er i 1867 indsendt til Univ. 
Mus. fra Ekerø nær Vadsø i Varangerfjorden ved Sognepr. Ottesen. 
Gen. 6. Motella, Cuv. 
Regne Anim. ed. 2, tom. 2 (1829). 
93. M. cimbria, (Lin.). 
1766. Gadus cimbrius, Lin. Syst. Nat. ed. 12, tom. 1, p. 440. 
Har af alle Arter den videste Udbredelse, og fanges, skjønt i 
ringe Mængde, i de fleste Fjorde fra Hvaløerne op til Nordcap; 
* Saafremt idethele Prioritetsretten -skal fuldt ud respecteres inden de almindeligt 
antagne Grændser, er Navnet M. byrkelange, uagtet sin uheldige Form, utvivl- 
somt det rette, da det af Walbaum er valgt med den udtrykkelige Hensigt, at 
det skal tjene som Artsnavn. I sig selv er det heller ikke meget uheldigere, 
end Navne som Gadus brosme, Gadus saida, Gadus poutassou, Gadus tomcod, 
Gadus morrhua, Gadus merlangus, og adskillige andre, der alle nu ere almindeligt 
antagne, skjønt de, ligesom ovennævnte, blot betegne et af de forskjellige Arters 
Trivialnavne. Det er neppe tvivlsomt, at dette Navn engang vil blive almindeligt 
anerkjendt, om det end for Tiden bliver vraget. 
