124 
ere tilstede som smaa Knuder; alene enkelte Individer have dem 
halvt eller helt udfoldede; sandsynligvis sammentrækkes dette Par 
stærkere ved Døden, end det andet Par, og ere i ethvert Fald 
kortere, end det bagre. Hos -enkelte yngre Individer kunne ogsaa 
det bagre Par være fuldstændig indtrukne. 
Antallet af Straaler i Dorsal og Anal er betydelige Varia- 
tioner underkastede. Det mindste Antal Straaler hos M. glauca 
i 2den Dorsal har jeg fundet at være 45, medens flere have 50 
og 51. Analen har hos de fleste havt 38 Straaler, men hos en- 
kelte 41. Fuldt udviklede Generationsorganer ere endnu ikke paa- 
viste hos M. glauca, ligesaalidt som hos den grønlandske Form 
eller Art M. argentata, Reinh. (Kgl. D. Vid. Selsk. Nat. Math. Afh. 
6 D., p. COX, Kbhvn. 1837). 
på glanea er funden paa flere Punkter mellem Lindesnæs og 
Lofoten, og synes at forek. paa de fleste Steder i den sydlige og 
vestlige Skjærgaard. I Aug. 1843 blev den af v. Diiben første 
Gang bemærket i Scandinavien ved Grip udenfor Aalesund, og 
Aaret efter beskreven i Vet. Akad. Handl. f. 1844 under Navn af 
M. argenteola. Senere er den adskillige Gange funden udenfor 
Søndmøres og Romsdals Kyster, ligesom ved Bergen; i de seneste 
Aar har Prof. G. 0. Sars fundet dem ved Farsund nær Landets 
Sydspidse, ved Espevær og Lyngholmen udenfor Stavangerfjorden, 
samt i Lofoten (68%. Yngelen er altid funden i aaben Sø, hvor 
den undertiden, saasom i Lofoten, forek. i store Masser'; de ud- 
viklede Individer opholde sig nærmere Land, og mellem Strand- 
klipperne. 
Ventralerne tælle 5 Straaler, ikke som oftere opgivet blot 3. 
Hos Individer med en Totall. af 8”" ere de helt sorte og naa langt 
forbi Anus. Ere Ind. 18" lange, er den ydre Trediedel sort, og 
Spidserne naa netop til Anus. Hos de største Individer, hvis To- 
tall. er 40"m, ere de hvidagtige, og Spidserne omtrent en Finne- 
længde fjernede fra Anus. 
* M. mustela er endnu ikke med Sikkerhed paavist nordenfor Trondhjemsfjorden. 
