185 
Gen. 7. Raniceps, Cuv. 
Regne Anim. ed. 2, tom. (1829). 
98. R. raninus, (Milll.). 
1776. Blennius raninus et fuscus, Mill.  Zool. Dan. Prodr. p. 43. 
1788. Gadus trifurcus, Walb. Arted. Bibl. Ichth. vol. 3, p. 139. 
1832. Raniceps niger, Nilss. Prodr. Ichth. Scand. p. 50. 
Paa klippefuld og tangbevoxet Bund ikke sjelden rundt Kysten 
op til Trondhjemsfjorden (649). I Christianiafjorden fanges den i 
temmelig stort Antal paa Krog om Høsten, udsat for Torskearterne; 
ligeledes er den hyppig udenfor de bergenske Kyster og bringes 
jevnlig til Fisketorvet i Bergen; fra Søndmøre er den allerede i 
1759 beskrevet af Strøm i hans efterladte Manusc.; ligeledes er 
den funden af Dr. Olsson ved Aalesund i 1867. Fra Trondhjems- 
fjorden opbevares flere Individer paa Vid. Selsk. Samling i Trond- 
hjem. | 
Gen. 8. Brosmius, Guv. 
Regne Anim. ed. 2, tom. 2 (1829). 
99. B. brosme, (Ascan.). 
1772. Gadus brosme, Ascan. Ic. Rer. Nat. pars 2, p. 7. 
1828. Brosmius vulgaris, Flem. Hist. Brit. Anim. p. 194. 
- Alm. paa de større Dybder langs hele Kysten op til Varanger- 
fjorden, sparsomt østenfor Lindesnæs og i Christianiafjorden. I størst 
Antal fanges den paa Bankerne udenfor Romsdalen, ligesom langs 
hele Nordland og Finmarken; betydelige Quanta blive exporterede 
i tørret Tilstand og som Klipfisk sammen med de paa samme 
Maade tilvirkede Gadus morrhua og virens, samt de tvende Arter 
Molva. 
