127 
fraadse i de paa denne Tid optrædende Copepoder, hvorunder de 
selv udgjøre en væsentlig Del af Næringen for Gadus morrhua og 
virens. I Finmarken forek. den overalt lige til Bunden af Var- 
angerfjorden. 
En nylig udklækket Unge, (Totall. 24"”), tilsyneladende af 
denne Art, som jeg i Juli 1842 optog med Bundskrabe i Porsan- 
gerfjorden i Vestfinmarken, udviser et fra de ældre Unger højst 
afvigende Ydre, idet Anus er uforholdsmæssig langt fremrykket; 
Afstanden fra Hovedet til Anus er nemlig kun lidt over en Hoved- 
længde, medens Halen med Caudalen er næsten 4 Hovedlængder. 
Hos Yngel med en Totall. af 397”, er Anus næsten 2 Hovedlængder 
fjernet fra Hovedet, og Halens Længde kun lidt over 2 Hoved- 
længder; dette er ogsaa Forholdet hos de fuldt udvoxede Indi- 
vider. Dersom den ovennævnte Unge fra Porsangerfjorden virkelig 
tilhører denne Art, maa den i forholdsvis kort Tid undergaa en 
betydelig Forandring. 
Vomer er svagt nedbøjet i sin forreste Spids, hvor den danner 
en afrundet Knude, der hos alle indenlandske Individer, som jeg 
har undersøgt, er uden Spor af Tandvæbning eller Kløvning. Deri- 
mod ere de 2 Baand, der fra Vomer strække sig hen til Inter- 
maxillarbenenes Spidse, og som ere fuldkommen udstrakte, naar 
Intermaxillarbenene ere udskudte, knæformigt bøjede sammen til 
en dobbelt Knude, naar Munden er indtrukket, og lægge sig nu 
umiddelbart foran den ovenfor omtalte Spids af Vomer, hvor de 
give denne Art Udseendet af at have den dobbelte Tand, som hos 
foregaaende Art findes paa dette Ben; dette er sandsynligvis Grun- 
den til, at Nilsson beskriver Vomer i Besiddelsen af en ,pyramid- 
formig knöl med klufven spets.* 
