134 
Fam. 23. Pleuronectidæ. 
Gen. I. Hippoglossus, Cuv. 
 Regne Anim. ed. 1, tom. 2 (1817). 
105. H. vulgaris, Flem. 
1766.  Pleuronectes hippoglossus, Lin. Syst. Nat. ed. 12, tom. 1, p. 456. 
1828. Hippoglossus vulgaris, Flem. Hist. Brit. Anim: p. 199. 
Alm. paa det dybere Vand fra Hvaløerne op til Varanger- 
fjorden og den russiske Grændse. De vigtigste Fiskepladse ere 
Havbankerne udenfor Bergen Stift, samt langs Nordlands og Fin- 
markens Kyster; en stor Del af Udbyttet fra de sidstnævnte Lands- 
dele afhentes i fersk Tilstand af Russerne fra Hvide-Havet, medens 
det øvrige consumeres i Landet selv. Om Høsten og Vinteren trænge 
de dybt ind i de indre Fjorde, og udvoxede Individer paa 6 Fods 
Længde fanges saaledes aarlig udenfor Christiania. Individer med 
Øjnene paa venstre Side ere fundne fra og til. | 
En Fiskeunge af en ganske usædvanlig Legemsform, der er mig 
tilsendt af Prof. G. O. Sars blandt en Del andre Fiske, som han i 
Aug. 1871 optog fra stort Dyb udenfor Christiansund, synes at til- 
høre denne Art. Dersom dette forholder sig saaledes, hvad jeg 
anser for sandsynligt, er Yngelen symmetrisk endnu med en Totall. 
af næsten 1", Tomme, og efterat Legemet har paa begge Sider 
faaet tydelig Pigmentering. Totall. er 317"; Legemet er især mærke- 
ligt, ved sit forholdsvis langstrakte Form, der synes at antyde, at 
den endnu en Tid skal beholde sin Symmetri. 
Legemets største Bredde falder lige over den stærkt udspilede 
Bughule, hvor den er 7”"; bag denne indknibes Højden ubetyde- 
ligt, og er i Legemets bagre to Trediedele omtrent jevn, eller omtr. 
5vm, indtil atter aftager lige foran Caudalen. Hovedet er fuldkom- 
men symmetrisk, Øjnene sidde i Hovedets Profillinie, der er svagt 
concav, idet Snuden er ubetydeligt opadbøjet. Pectoralerne og 
Ventralerne ere tilstede som cirkelrunde Plader, medens deres 
