138 : 
 lævis (Westgöta-resa p. 178, Sthlm. 1747) ikke af ham er senere 
benyttet, bliver det ovennævnte Artsnavn sandsynligvis at tilskrive 
Gottsche, som i 1835 først bragte det i Anvendelse. I Cuv. Regne 
Anim., der angives som Kilden til Artsnavnet R. vulgaris, findes 
dette ikke paa de citerede Steder i nogen af Udgaverne, men be- 
nyttedes først af Yarrell i 1841. Maaske have nogle af de itali- 
enske Naturforskere tidligere beskrevet Arten fra Middelhavet under 
andre Navne, end de ovennævnte. 
Forek. blandt foreg. ved Landets sydligste og vestlige Kyster, 
uden dens Forekomst og Udbredelse mod Nord endnu med Vished 
kan bestemmes. I Christianiafjorden er den temmelig hyppig, og 
faaes enkeltvis især om Høsten i de Garn, hvori fanges de halv- 
voxne Individer af Sild og Makrel. Udenfor Stavangerfjorden 
toges dens Yngel i stort Antal i Vandskorpen Sommeren 1873; 
den forek. sandsynligvis idetmindste op til Bergen. 
Gen. 4. Zeugopterus, Gottsche. 
Wiegm. Arch. Naturg. I Jahrg., 2 B. (1835). 
110. Z. megastomus, (Donov.). 
1802. Pleuronectes megastoma, Donov. Nat. Hist. Brit Fish. vol. 2, p. 51. 
Ved en umiddelbar Sammenligning mellem denne og de 2 føl- 
gende Arter vil man snart overbevise sig om, at skjønt de alle 
høre til den samme Hovedslægt, hvis Gjællehules Mellemvæg 
er perforeret, (Zeugopterus, sensu latiori, Steenstrup), ligesom de 
alle ere forsynede med Tænder paa Vomer, adskille de sig dog 
indbyrdes i saa væsentlige Henseender, at de maaske rettes burde 
gjøres til Typer for ligesaa mange distincte Slægter. Dorsalens 
og Analens Ombøjning paa Blindsiden foran Caudalen, der er et 
Moment af ikke ringe pbysiologisk Betydning, er fælles for 2 af 
Arterne, men adskille dem fra den 3die (Z. megastomus). Denne 
stilles derimod ved en anden Character, Ventralernes Forhold til 
Analen, sammen med en af de øvrige (Z. norvegieus), og danner 
Modsætning til den 3die (Z. punctatus). 
