ri 
169 
talt af Leem og Sommerfelt i forrige Aarh., og den forek. her, 
ifølge senere Observationer, i flere Indsøer langs Tana. Noget Ex. 
fra denne Landsdel har jeg ikke havt Lejlighed til at undersøge, 
og det kan saaledes for Tiden ikke afgjøres, hvortil den tilhører 
ovennævnte Art, eller maaske en af de nordøstlige Arter. 
I Saltvand er den bemærket paa flere Steder langs de sydlige 
-— Kyster, men forek. her, som det synes, ikke regelmæssigt eller i 
Mængde. I Christianiafjorden ere flere Ind. erholdte. 
131. GC. nilssonii, Nilss. 
21840. Coregonus nilssonit, Val. Hist. Poiss. tom. 21, p. 497. 
1855. Coregonus nilssonii, Nilss. Skand. Fauna 4 D, p. 460. 
Forek. i enkelte Indsøer i Landets sydøstlige Elve, saaledes 
i Hurdalssø ovenfor Christiania; sandsynligvis er den udbredt i 
flere af de i samme Trakter beliggende Søer. I den ovennævnte 
Sø er den, ifølge Prof. Raschs Undersøgelser, den eneste forekom- 
mende Art, og leger i November eller Begyndelsen af December. 
De udvoxede Individer, som jeg herfra har modtaget af Prof. Rasch, 
have en Længde af 170 til 220””; en rognfyldt Hun har en Totall. af 
1857", hvoraf Hovedet 347", indeholdes saaledes omtr. 51/, Gange 
i Totall. Laterallinien har 88—92 Skjæl. Ventralernes Vedhæng 
er tilstede hos alle de indsendte Exemplarer, men er forholdsvis 
lidet, og naar i Længde ikke en vertical Øjendiameter.  Øjets hori- 
zontale Diameter er 9/j"", og indeholdes saaledes 3", Gange i 
Hovedlængden; den verticale Diameter er 8"", Bredden mellem 
Næseknuderne er 5"", Overkjævens Højde mellem disse 31/4"m. 
De ovenfor nævnte Individer svare i alle væsentlige Dele til 
den Beskrivelse af UC. milssonti, som af Nilsson er givet i Skand. 
Fauna 4 D., p. 460. Hvorvidt OC. megalops, Widegr. (Öfv. Kgl. Vet. 
Akad. Förb. 1863, p. 589) udgjør en fra Nilssons QU. milssonti skilt 
- Art, ville senere Undersøgelser bringe paa det rene; Snudens 
Bredde i Forhold til dens Højde har, som under foreg. Art anført, 
neppe afgjørende Betydning som Artscharacter, og Øjnenes Dia- 
