173 
i 1863 erholdt et rognfyldt Ind., fanget i Juni s. A., ved Bergen, 
hvorfra et Ex. opbevares paa Bergens Mus., samt ved Aalesund, 
hvor Dr. Olsson i 1867 saa et Ex., udtaget af en Torsk, hvilket 
opbevares i en Privatsamling i denne By. Længere mod Nord 
vides den ikke iagttaget. 
De fleste Individer, der bringes til Land, mangle en større 
eller mindre Del af Skjælbeklædningen. Enkelte have tabt ethvert 
Skjæl, men hos de fleste er dog den mellemste Skjælrække ved- 
-siddende. Fuldkommen skjælklædte Fxemplarer ere sjeldne, og 
findes aldrig blandt de yngre Individer, idet Skjællene gaa tabte 
allerede ved Individernes indbyrdes Berøring i Garnene; ved Tallet 
af Skjællene bliver Legemets Vægt saa betydelig forringet, at de 
forresten uskadte og levende Individer ganske tabe Evnen til atter 
at trænge under Overfladen, men svømme hjælpeløse om, indtil 
de blive et Rov for Maager og andre Søfugle”. 
Legetiden synes at udstrække sig gjennem et større Tidsrum. 
Ved Christiania har jeg fundet Ind. med tilsyneladende fuldmoden 
Rogn i Midten af October; det ovenfor omtalte Ind. fra Stavanger 
havde fuldmoden Rogn 14de Juni, hvilken sidste Tid stemmer med 
den af Yarrell meddelte Observation fra Scotland. Den store For- 
skjel lader sig dog forklare af de yderst forskjellige Localforholde 
mellem Vestkystens aabne Skjærgaard og den fuldkommen lukkede 
Christianiafjord. De mindste af mig iagttagne Individer har havt 
en Totall. af 110”, de største 215=", 
135. Å. silus, (Ascan.). 
1775. Salmo silus, Ascan. Ice Rer. Nat. pars 3, p. 3. 
Denne Art, der hidtil neppe er funden udenfor Norges Vest- 
kyst, er omtalt af flere af de ældre Forf. i den sidste Halvdel af 
* Det samme er Tilfældet med Latrunculus stuwitzii (p. 59), der besidder lignende 
store og letaffaldende Skjæl; maaske bidrager hertil ogsaa begge Arters store 
Svømmeblære, der i de højere Vandlag udyides stærkere, end Legemets Lige- 
vægt taaler. 
