137 



I den kolde Aarstid har jeg aldrig seet den; jeg formoder 

 derfor, at den ligesom de tvende andre Arter og Milvulus vio- 

 lentus er en Trækfugl, men da den forekommer i saa ringe 

 Mængde i Sammenligning med disse og desuden er meget mindre 

 ioinefaldende, er det ikke saa let at overbevise sig derom for 

 dens Vedkommende som for disses. Den opholder sig ligesom 

 sine nære Slægtninge i Cerraderne og deler i det Hele ganske 

 deres Levemaade. I de Tilfælde, i hvilke jeg har fundet Noget 

 i Maven af de skudte Fugle, har den indeholdt Hvepser. Hos 

 den forste Han, jeg fik, vare Sædstokkene kun henved to Linier 

 lange, men allerede hos den den 2den Oclober skudte Han vare 

 de udviklede til deres fulde Storrelse. Iris er bruun. 



Hos den gamle udfarvede Fugl kan jeg ikke i Farven eller 

 Storreisen finde nogen kjendelig Forskjel mellem de to Kjon*); 

 derimod er en ydre Kjonsforskjel meget bestemt udpræget i de 

 tre forste Haandsvingfjær; disses Inderfane er rigtignok hos 

 begge Kjon indsnævret i Spidsen, men hos Hannen er den 

 ikke indsnævrede Deel af Fanen ved et Indsnit eller Hak, der 

 danner en spids Vinkel, skarpt skilt fra den smalle indsnævrede 

 Spidse; hos Hunnen sænker den brede Deel af Fanen sig der- 

 imod i en jævn Runding ned til den indsnævrede Spidse, og 

 denne er derhos lidt kortere end hos Hannen ; hos denne sjdste 

 er Hakket mellem den smalle Spidse og den ovrige Deel af 

 Fanen meget skarpere end hos de tvende foregaaende Arter, og 

 Forholdet er meget mere ligt det hos Milvulus violentus end hos 

 hine. Ogsaa hos denne Art besidde Issefjærene den Evne efter 

 Fuglens Dod at kunne reise sig i Veirel og alter lægge sig glat 

 ned, som vil blive udforligere omtalt ved Tyrannus melancholicus^ 



*) Burmeister, som har IrufTet denne Art i Entrerios og ved Mendoza 

 paa sin Reise i La-Pl;ila-Stateri)e, siger, at Hujmens graa Farve af- 

 viger fra Hiinnens ved et groiiiigt Anstrog, der især skal vise sig paa 

 Undersiden; men jeg troer, at dutte iovrigt yderst sviige Anstrog 

 snarere betegner den unge Kugl af begge Kjon; see fordvrigt hans 

 • Reise durch die La-Plala-Slaalen etc«, 2ter Rd. Halle ISBl. S. 453. 



