155 



Næbet til Oiet strækker sig et smudsigt hvidt Baand. Struben 

 er hvidgraa; paa Brystet bliver Farven mijrkere og falder lidt i 

 det Olivengraa; Bugen og Halens underste Dækfjær ere blegt 

 svovlgule. Overnæbet er bruunt , Undernæbet guulagtigt hvidt 

 med bruun Spidse (paa det lorrede Skind). Et godt Kjende- 

 tegn turde Vingespidsens forholdsviis betydelige Længde afgive; 

 den fiirste Haandsvingfjær er lidt kortere end femte, men kjendelig 

 længere end sjette; anden og tredie ere lige lange og de længste 

 af alle, men fjerde er dog kun ubetydeligt kortere. 



Totallængde (raaalt paa det torrede Skind) 4" 6'" 



Den foldede Vinge %" 9'" 



Vingespidsen 8*V' 



Halen 2" 4'" 



Fodroden 7V" 



Næbet, maalt fra Panden 4'" 



— , maalt fra Mundvigen 6'" 



229 (34). niyiopatis obsoleta (Natt.). 



Almindelig i Camposegnene ligesaa vel som i Urskovlandet. 

 Dr. Lund har skudt et Exemplar, hvis Kjon ikke er angivet, 

 den 7de og en Han den 12te Marts 1836 ved Lagoa Santa; 

 fremdeles en Hun ved Paracatii den 13de September 1834 og 

 nok en Hun ved Landsbyen Andrequecé i October samme Aar. 

 Burmeister har iagttaget den ved Congonhas de Sabara. 



Ogsaa udenfor Minas har Lund truffet den; han har faaet 

 en Han den 10de April 1834 ved Byen Campinas i Sao Paulo 

 og skudt den i Omegnen af Rio de Janeiro den 9de Juli 1826. 



Ifolge Lunds Notitser ere de tvende Exeraplarer fra Lagoa 

 Santa skudte i Udkanten af en lille Skov, hvor de hoppede om 

 i lave Træer. I Maven fandt han Levninger af Insekter. 



Gabet er safranguult, iris sortebruun; Overnæbet sort, 

 Undernæbet lyst ved Roden, begsort i Spidsen; Fodderne bly- 

 graae. 



