208 



ikke sjelden i hele den vestlige Deel af Provindsen Minas Geraes, 

 hvor den navnlig synes at vælge raoradsige og sumpige Skove 

 til Opholdssted. 



Lund har skudt en Han ved Uberaba den 3die August 

 1834, faa Dage senere (den 8de August) traf han atter Fuglen 

 paa et Sted ved i\avn Tejuco ikke langt fra den nysnævnte By, 

 og endelig har han skudt en Hun ved Paracatii den 9de Sep- 

 tember samme Aar. Selv har jeg erholdt to Hanner i August 

 1855 i Omegnen af Sete Lagoas. I Provindsen Sao Paulo har 

 Lund intetsteds bemærket den. 



Iris er kaneelfarvet , Næbet sort med en graalig Plet ved 

 Roden af Undernæbet, Fodderne blygraae. 



1 Maven paa de Exemplarer, jeg fik, fandt jeg Levninger af 

 Insekter. Hos den den 3die August skudte Han traf Lund 

 allerede Sædstokkene overordentligt udviklede, og det Samme 

 var Tilfældet hos de to Hanner, som jeg fik lidt senere i samme 

 Maaned ; derimod var Æggestokken kun lille hos den i Sep- 

 tember ved Paracatii skudte Hun. 



Hr. J. Cassin har allerede fremhævet Vanskeligheden af 

 al angive paalidelige Skjelnemærker mellem Icterus cayanensis (L.) 

 og Swainsons Icterus tibialis*); og den i Camposegnene fore- 

 kommende Form synes mig saa ganske at udviske enhver con- 

 stant Forskjel mellem dem, at jeg ikke kan tage i Betænkning 

 at forene disse to formeentlige Arter lil een. At den her omtalte 

 Form er den selvsamme, som den Prindsen af Wied har truffet 

 i Kystlandets Urskove langs Floderne Itapémerim og Belmonte 

 (Jequitinhonha) og beskrevet under Navn af Icterus cayanensis'"'"'), 

 kan der ingen Tvivl være om; hans Beskrivelse passer i enhver 

 Henseende. Efler Storreisen at domme skulde man dernæst 

 snarest henfore den til Swainsons Art; thi det storste Exem- 

 plar er knap 8 Tommer DM. (7" 10'")- Men ikke et eneste af 



*) Proceed. of the Acad. of Nat. Se. of Philadelphia, April 1867, S. 57. 

 **) Beitr. z. Naturgesch. v. Bras. III, 2, S. 1204. 



