2^ 



hvidagtig Plet ved Roden af Uodernæbet ; Fodderne ere sorte paa 

 Forsiden, graae paa Bagsiden. 



I dens Mave har jeg kun fundet Levninger af Insekter. 



388 (194). Turdus flavipes Vieili. 



De Egne, med hvis Fuglefauna vi her have 'at gjore, synes 

 at danne Grændsen for denne Arts Udbredning i vestlig Retning; 

 idetmindste har Natte rer ikke truffet den i Mato Grosso og 

 Goyaz, og allerede ved Lagoa Santa er den sjelden. Jeg har 

 selv ikke seet den der, men Lund har den 4de August 1838 

 faaet en Han, som var Qoiet imod et af Husene i Byen og havde 

 slaaet sig ihjel paa Stedet. Sædstokkenes Udseende viste, at 

 Forplantningstiden endnu ikke var nær forhaanden, og det Samme 

 var Tilfældet hos en anden Han, som han under sit forste Op- 

 hold i Brasilien skjod i Omegnen af Neu Freiburg den 23de 

 Mai 1827. Den er en ægte Skovfugl og udmærker sig ifolge 

 Lunds Angivelse ved sin meget smukke Sang. 



Blandt de Fugle, som Lund samlede paa sin Reise gjennera 

 Sao Paulo og en Deel af Goyaz og Minas i Aarene 1833 og 

 1834 findes en ganske ung Han af denne Art, uheldigviis uden 

 Oplysning om, hvor og paa hvilken Tid af Aaret den er skudt. 

 Den bærer endnu sin Rededragt, men dens Haandsvingfjær ere 

 heelt udvoxede, og Styrerne have paa det nærmeste naaet deres 

 fulde Længde ; paa Bagsiden af Halsen ere enkelte Blodfjær netop 

 i Frembrud og vise, at Fældingen er nær forestaaende. Den kan 

 maaskee fortjene en kort Omtale, da Fuglen ikke synes at være 

 tidligere beskreven i denne Dragt. Oversiden af Hovedet har en 

 mat graasort Farve; Ryggen er graa med et svagt olivenfarvet 

 Anstrog, men paa dens forreste Deel have de enkelte Fjær morke 

 Bagrande og meget smalle rustgule Skaftstreger, som dog ganske 

 forsvinde henad mod Gumpen; fremdeles ere alle Vingernes smaa 

 og store Dækfjær i Spidsen forsynede med en lille trekantet rust- 

 farvet Plet. Haandsvingfjærene og Styrerne ere sorte som hos 

 den gamle Fugl. Paa hele Undersiden af Kroppen have Fjærene 



