264 



tende Toner, og som den lader hore fra September til December; 

 den synger mere eller mindre til enhver Tid paa Dagen, men 

 det er dog navnlig henimod Solnedgang at den stadigst lader 

 sin stærke, vidttonende Stemme hore. 



Ligesom de ovrige brasilianske Arter af denne Slægt spiser 

 den foruden Insekter og Orme ogsaa Bær og Frugter i stor 

 Mængde, især soger den begjærlig efter Frugterne af Aroeira- 

 Træet (Schinus sp.^). For sin Sangs Skyld holdes den gjerne i 

 Buur og fodres da hovedsagelig med Bananer, Guavcr, Oranger 

 og Riis. 



Tillæg Og Rettelser. 



71 (8). Peristera rufaxilla (Rich. & Bern.). Den under dette 

 Navn omtalte Due er for nyligt i Hr. v. Pelzelns Værk; 

 „Zur Ornithologie Brasiliens" oplyst at være en særegen Art 

 Peristera ochroptera (Nalt.), som i Syd-Hrasilien træder i 

 Stedet for den ægte P. rufaxilla, der tilhorer Amazondalen 

 og Guiana. 



131 (22). Chrysopiilus melanochlorus (Gmel.). Den Spætte fra 

 de her omtalte Egne, som jeg' ligesom de fleste tidligere 

 Forfattere har antaget for den ovennævnte Gmelinske Art, 

 er ikke denne, men den meget nærstaaende Chrysoptilus 

 chlorozostiis (Wglr.), Jeg har ikke havt Leilighed til at 

 sammenligne den med den ægte C. melanochlorus, men jeg 

 skal bemærke, at ialfald een af de Forskjelligheder, som 

 man har fremhævet mellem Wa gi er s ogGmelins Art, den 

 nemlig, at den fjerde Styrer skal være plettet hos den forsle 

 og derimod eensfarvet sort hos C. melanochlorus, efter min Er- 

 faring ikke holder Stik. Det er slet ikke sjeident i de her 

 omtalte Egne at træffe Individer af C. chlorosostus, hos hvilke 

 den omtalte Styrer er eensfarvet sort ganske som hos C. me- 



