\. Ved al anbringe en ydre Krafl paa Slenipelet, hvorved noiaglior en med den 

 udviklede Arbeidsmængde, q, ligestor mechanisk Virksomhed behoves, eller 



2. Ved al borttage den Spændkraft, som Dampen efter L'ilvidelsen har tilbage, 

 hvilket kan skec ved en tilstrækkelig stærk Afkjoling, eller endelig 



3. Ved at aabne Udgang for den i Cylinderen tilbageblevne Damp. 



Men enhver af disse Metlioder vil, for det Arbeide, som Maskinen skal uddrage 

 af den anvendte Varmemængde, have sine væsentlige Mangler, og det Samme kan indtil 

 en vis Grad anvendes paa alle nærværende Dampmaskiner. 



Den forste af disse tre Maader er nemlig aldeles ubrugelig, naar Dampmassen 

 bliver den Samme, fordi man i saa Tilfælde, som bemærket, ikke vil faae noget Arbeidc 

 udfort af Dampen. 



Den anden Maade, der er overeensslemmende med hvad der fortiden finder Sled 

 ved Dampmaskiner med Condensation, er endnu hoist mangelfuld, idet at al den i den 

 saakaldle brugte Damp indeholdte Varmemængde gaaer tabt tilligemed den Arbeidsmængde, 

 der anvendes paa at oppompe det til Condensationen fornödne Vand, og den tredie Maade, 

 der er overeensstemmende med den, som benyttes ved Höilryksmaskiner, er ikke stort 

 bedre, idet at ogsaa her en betydelig Varmevirksomhed gaaer tabt for det forelagte 

 Arbeide. 



Al saadant Tab virkelig finder Sled ved alle hidindtil conslrucrede Dampmaskiner 

 vil saa temmelig blive klart , naar det betænkes , at man nu forliden, selv ved de bedste 

 Expansionsmaskiner med Condensation behover, ofte med stor Bekostning, at udfore 

 Bröndboringer og andre lignende Arbeider for al skaffe den fornödne Mængde Vand til 

 Condensalioncn af de brugte Dampe, at derhos store Bekostninger almindeligviis ere for- 

 bundne med at oppompe delle Vand, og at al denne Besvær og Bekostning er fornoden 

 alene for, saa at sige, at ihjelslaae den allerstorste Mængde af den Varme, som man saa 

 dyrt har maattet kjobe i England i Form af Sleenkul; men det vil paa det Tydeligste 

 blive indlysende at dette er saa, naar man erindrer, at ved de bedste corniske Damp- 

 maskiner bliver ved Forbrænding af 1 E Kul ikkun hævet circa l,-200,ono Pund een Fod 

 höit, hvorimod Arbeidsmængden af 1 5 Sleenkul, hvis Brændeva^rdie er 7000 Varme- 

 Eenheder, vil være istand til at lüfte 7000 X 1204 Pund een Fod höit, eller at udfore 

 over 7 Gange saa stort et Arbeide, og ved de almindelige Dampmaskiner erholdes sjeldent 

 mere end t,',^ af den i Dampene indeholdte Varmemængde omdannet til mechanisk Virksom- 

 hed; men de l^ af den ved Kullenes Forbrænding udviklede Virksomhed gaaer tabt. 



Af det hidtil Udviklede vil det være klart, at naar den Varmemængde, som 

 er meddeell til en given Luft eller Dampmasse, betegnes ved Q, og den derefter af 

 Fluidet, under dets Udvidelse, udviklede og til et vist Arbeide benyttede mechaniske Virk- 



