8 



somlied belegnes ved q, samt naar den Virksomhedsmængde, som Fluidet derefter indehol- 

 der, betegnes ved w, sua kan man med Tilnærmelse sætte: 



^v = (> -^ g C6) 



Men der indtra^der nu en væsenllig Forskjel ertersom det er en Daiiipmasse clU-r 

 en permanent Luft, iivormed der arbeides; thi livis det Sidste er Tilfælde, da kan Luftens 

 Udvidelse og den derved udviklede niechaniske Arbeidsmængdc drives saa vidt, al q bliver 

 lig Q, allsaa w = o, og desuagtet bliver Luften endnu en Luft, der for at sammentrykkes 

 til det oprindelige Volumen nôiagligt vil udfordre en Virksomhedsmængde c, ligeslor med 

 den, der frembragtes under Udvidelsen, hvorimod ved Dampe, naar den oprindeligt med- 

 deelte Varmemængde Q regnes ud fra el Punkt, hvori Dampene ere fortættede til Vædske, 

 saa er man sikker paa, at naar en Arbeidsmængde q = Q er udviklet under Dampenes 

 Udvidelse formedelst deres Spændkraft, saa ville disse ikke indeholde mere Varme end de 

 havde for Varmemængden Q meddeelics, og nmn kan saaledes være sikker paa, at alle 

 Dampene ville igjen være fortættede til Vædske. 



Heraf folger, at naar man blot ved Dampmaskiner driver Expansionen tilstrækkelig 

 vidt, saa behoves hverken Condensalor eller Luflpompe, og foruden al denne Besparelse 

 erholder man desuden en meget slörre Virkning, end Dampmaskinen forliden kan præstere, 

 ja man erholder den hele Virksomhed, som ved Steenkullenes Forbrænding frembringes, 

 udviklet i Form af mechanisk Virksomhed. 



Man vil indvende herimod, at det ikke vil være muligt at drive Udvidelsen åf 

 Dampene saa vidt, at alle Dampene kunne blive condenserede, og delte er upaalvivlelig 

 rigligt; men heldigviis synes heller ikke delle at gjore noget til Sagen; thi da Fortætnin- 

 gen under Udvidelsen inaa skee gradviis, hvorved Dampmassen altsaa successive for- 

 mindskes, saa synes det klart, at til et hvilkelsomhelst Punkt, hvortil Udvidelsen drives, 

 vil der under Udvidelsen udvikles en storre Nyttevirkning end den, der behoves for at 

 drive Stempelet lilbage til dels oprindelige Stilling. Man behover allsaa blot at drive Ud- 

 videlsen af Dampene til det ved Erfaring fundne fordeelagtigsle Punkt, og der at lade nye 

 Dampe indtræde paa den anden Side af Stempelet, hvilke Dampe nu ville drive Stempelet 

 tilbage med en slörre Kraft end den, der behoves for alter at drive Stempelet frem. Ud- 

 tappes derpaa det fortættede Vand, der som varmt Vand kan bruges ig.jen til Kjedlens For- 

 syning, saa behover man blot at indlade nye Dampe paa den forste Side, hvilke, i For- 

 bindelse med de gamle tilstedeværende Dampe, ville paany drive Stempelet frem, og 

 saa fremdeles. 



Jeg har meddcelt Hovedindholdet af den foran omtalte Opsats, saaledes som jeg i 

 sin Tid forelæste den for min gode gamle Lærer og kjærlige Raadgiver, den hoitagtede 

 og höitelskede H. C. Örsted; og hvis det maa indrömmcs, al jeg fra Videnskabens Sland- 



