14 



en Tilvæxt i Vannemængde dw saaledes , at den liele Tilvæxt, som Fluidet faaer i det 

 betragtede Öieblik, bliver clQ, saa niaa man aabcnbart have : 



doü = dQ — dw (21) 



Vi ville her navnlig blot betragte de permanente Luftarter, men derhos bemærke, 

 at, naar man i denne Ligning for dw sæller dens Værdi, ifölge Formlen (8), hvorved 



dut = dQ — V. dp , (22) 



saa er v ingen given Function af p, men itolge (12) en Function af p og Ö; indsætles 

 denne for n-, erholdes : 



dcd = dC> — Ä (« + Ö) — (23D 



p 



og ved at integrere denne partielle DifTerentialligning, saa erholdes : 



« = f (Ô) — Arfa + ÖJ. nat. log. (iiV (24) 



idel f (Ö) er en arbitrær Function af ti, og p^ er et constant Tryk. Denne Formel, 

 som er ovcreensstemmende med Hollzmanns Formel, er, som man seer, ogsaa overeens- 

 stemniende med Formlen (37) i min 3die Afhandling i den Betydning, hvori den der er op- 

 fattet. Under de gjorte Forudsætninger, at den forenede Mariolleske og Gaylussacske Lov 

 ogsaa gjældcr for Dampe, og al Varmemængden, som et Pund Damp indeholder under 

 forskjellige Temperaturer, er constant, naar Dampene ere i Maximum af Tæthed , bli- 

 ver allsaa ogsaa Formlerne (37) og (40) gjældcnde for Dampe, i Overeensslemmelse med 

 hvad, der i hiin Afhandling er udviklet; men da disse Forudsætninger kun tilnærmelsesviis 

 kunne siges at holde Stand, som Regnaulls senere Forsög have godtgjort, saa vil Form- 

 lerne (37) og (40) af denne Grund ogsaa kun tilnærmelsesviis kunne være rigtige. 



Efter disse Betragtninger ville vi nu igjen gaae tilbage og betragte Dampens Virk- 

 ning i Dampmaskinen. 



For de permanente Luftarter kan man, som foran bemærket, med en stor Grad af 

 Tilnærmelse fremstille Relationen mellem Luftens Spænding (p)) Volumen (v) og Tempe- 

 ralur (0) ved Mariottes og Gaylussacs forenede Lov, Formel (12), og jo mere permanent 

 Luften er, desto nöiagtigere bliver, som man veed, denne Formel og omvendt. 



Da vi nu i det Foregaaende have lært at kjende en væsentlig Forskjel imellem de 

 permanente Luftarter og Dampene, saa ligger den Tanke meget nær, at det er den ved 

 Dampens Udvidelse indtrædende deelvise Fordraabning af Dampmassen, som gjor Formlen 

 (12) uanvendelig paa de ikke permanente Luftarier. 



Den mariolleske og Gaylussacske Lov, der ogsaa kan skrives : 



