24 



Rækker af Forsög ikke ligefrem er heslcmt ved Forsög. Iivorimod den tilsvarende Spæn- 

 dino; af Dampene er beregnet af den givne Spænding i Kjedlen paa den almindeiige 

 Maade. idet det antages,' at Productet af Spænding og Volnmen Ibr den samme Masse 

 Damp er ligrstort i Kjedlen og i Cylinderen, iivilket ogsaa med Tilnærmelse kan anlages; 

 men, som vi strax skulle see, er Dampmassen i Cylinderen regnet for stor, og allsaa er 

 ogsaa Spændingen regnet for slor, og naar man da deraf beregner den tilsvarende Tempe- 

 ratur af Dampene, maa fölgelig ogsaa denne blive for slor. Med Hensyn til Dampens 

 SpaMiding, naar Stempelet var kommen i den inderste Slilling, da maa det bemær- 

 kes, al dennes Maalning frembud saa store Vanskeligheder, at ^V'icksteed maatte noies 

 med at lage eet Middeltal for alle Forsögcne med den corniske Maskine , og han angiver, 

 at delle Middellal af Damptrykkene , som varierede fra 4.'> S til 7,2 S pr. Ovadrat- 

 lomine, var omirent 6,7 S pr. Qvadrattomme, hvortil svarer en Temperatur — beliggende 

 imellem 70,0" og 81, -2° — af 79,5". Den samme Vanskelighed fremböd sig ogsaa for Be- 

 stemmelsen af Dampenes Spæ'iiding i del Oieblik, da Stempelet havde den yderste Stilling, 

 og Ligevæglsventilet lukkedes for de over Stempelet værende Dampe, og han angiver 

 derfor ogsaa denne Spænding, som varierede Ira 6,7 5 til 9,7 tt pr. Qvadrattomme, eens 

 for alle Forsøgene med den corniske Maskine, nemlig til 8,7 5 pr. Qradraltomme, hvortil 

 svarer en Temperatur — beliggende imellem 79,5" og 88,8" — af 86,0". Heraf beregner 

 han nu med Tilnærmelse Dairipmassen [i' som for omtalt; men hertil maa bemærkes, at, 

 naar Dampene forst have udvidet sig saameget, at Spændingen er bleven 6,7 Sb pr. Qva- 

 drattomme, og man derpaa under Stempelels Tilbagegang sammentrykker Dampene saaledes, 

 at Spændingen bliver 8,7 S, saa erliolder Dampen vistnok en större Tæthed, hvorved den, 

 eflcv Tilföiniiig af den givne Ovanlitet nye Dampe fra Kjedlen, er istand til al bevæge 

 Stempelet frem igjen med slorre Kraft, end dersom Sammentrykningen ikke havde fun- 

 det Sted, men denne Forögelse i Virkning maa nodvendig være ligestor med den, 

 som behovedes for at sammentrykke de gamle Dampe; og man vil derfor begaac en 

 Feil, naar man vil beregne Virkningen af de gamle Dampe af den Tæthed, som man 

 giver disse ved Sammenlrykning. Som Folge heraf, maa de af Vicksteed angivne Masser 

 af de over Stempelet i dets yilcrste Slilling værende gamle Dampe, alle være forslore, 

 og de maa nalnrligviis ogsaa være slorre end de, jeg har fundet, der ere beregnede af 

 Dampenes Tæthed i den storsle Udvidelse. 



I efterfolgende Tabel har jeg nu sammenstillet Resultaterne af Beregningerne med 

 dem af Wicksleeds Forsög, hvoraf man allsaa vil kunne sec, om den opstillede Theorie 

 (indes bekræftet af Erfaring eller ikke. 



