50 



intelsleds med Sikkerhed vide, al store lisfjelde produceres, uden netop af denne Kyst, 

 som begrændser det slörste sluttede Parti af Land omkring Nordpolen, og som forst be- 

 gynder med Jakobshavns lisfjord eller ved omtrent 68° N.B., i hvilken iJredegrad Grönland 

 tiltager betydeligt i Udstrækning fra Vest til Ost. Det synes som om denne Oplandets 

 Störreise er ligesaa væsentlig en Betingelse for lisfjeldenes Dannelse som det strengere 

 Klima, og at der af denne Grund hverken i den sydlige Deel af Grönland eller paa Spits- 

 bergen findes meget tilsvarende til de her omtalte store lisfjorde. lisfjeldene, som komme 

 ned langs Ostkysten af Grönland turde antages at liidröre fra lisfjorde paa denne Üstkyst, 

 ligeledes under en nordligere Bredegrad, og altsaa fra den modsatte Side af det sluttede 

 Indland af Grönland. Med en saadan Betragtningsmaade kunde ogsaa den paaviste Forde- 

 ling af lisströmmene langs Kysten fra Nord til Syd, og deres Adspredelse over samme 

 tyde; men det er tillige hoist rimeligt, at der paa de samme Steder udgyder sig overor- 

 dentlige Masser af Ferskvand fra Reservoirer i Indlandsisen og under samme i IIa"vet. — 

 Men hvorledes nu Bevægelsen af Isen fra indlandet og gjennem lisströmmene til Fjordene 

 foregaaer, er et Spörgsmaal, som vi alene kunne vente oplyst ved en Undersogelse af 

 Kalvisen, af lisfjeldenes Bygning og derfra hentede Slutninger om deres Dannelsesmaade; 

 (let bor i saa Henseende især frendiæves, at den hvidlige, af fine, langtrukne og paralelle 

 Blærehuller gjennemtrængle lis, som udgjör lisfjeldenes Hovedmasse, er ledsaget af store 

 spalteformige Gange af en saphirblaa, gjennemsigtig lis, til hvilken de fremmede Indblan- 

 dinger af Gruus og Steen altid slutte sig, og som synes at tyde paa Udfyldningen af 

 Spalter i Isen med Vand, og et ved sammes Stivnen muligen frembragt, eller 1 alt Fald 

 foröget Tryk hen i Retningen af del naturlige Aflöb. Den yderst eensformige Fordeling 

 af de line, liniefornnge, paralelle Porer i den haarde og skjore lis, som udgjör Hoved- 

 massen af alle store lisfjelde, synes at maatte hidledes fra Isens oprindelige Dannelses- 

 moment, naar den opslaaer af Snee efter gjenlagen Oplosning og Frost; den iagttages ikke, 

 eller kun hoist utydeligen i Jokelerne eller Höilandsisen paa Yderlandet, som skyder ned 

 i Dalene. — Ved Töeningen oplöser denne lis sig ikke i regelmæssige, nöiagtigen i hin- 

 anden passende Korn, som det beskrives, at den egentlige Gletscheriis gjör; derimod er 

 dette Tilfældet med den blaac lis, som danner de skarpt udsondrede spalteformige Gange; 

 men dette turde ikke forhindre i at forklare dens Oprindelse ved Udfyldning af Spalter 

 med Vand, da dette kan, eller maaskee altid maae have været snecblandet, og deraf den 

 kornede Struktur kan være opslaaet. Fremmede Indblandinger, Steen og Gruus, vise sig 

 altid som spalteformige Udfyldninger, eller ligefrem indleirede i den blaa, gjennemsigtige 

 lis, men aldrig i hiin normale lis med de paralelle Porer. Desuden træffer man hyppigen 

 conglomeratdannede lisfjelde, sammensatte af uregelmæssigen sammendyngede Blokke af for- 

 skjellig lis, blandet med Steen og Gruus, som især findes i den lis, der udgjör Bindemidlet. 

 At der i det Indre af Isen findes store Vandreservoirer er allerede rimeligt af den Grund, 



