65 



hvad der er rigt paa Ferskvand). Over en Slette med store Rullesteensblokke, som cre 

 nedskyllcde af Karsok-Elven kommer man til en steilere, terasseformig Skraaning, der 

 danner den nederste Fod af Traplagene, som herfra indtage hele den ovre Deel af iîjcrg- 

 massen. Ovenfor denne Terasse befinder man sig i en Holde af over 1000 Fod. og i dens 

 yderste Deel træder et til Graphit forvandlet Kullag hist og her i udskaarene Klöfler for 

 Dagen. Skydækket naacr netop meget hyppigen ud til Randen af denne Terasse og ind- 

 hyller dens Overflade i Taage, og det er næslen altid Tilfældet i August og September, 

 naar det klarer op efter Regn og Snee, at man seer Overfladen netop ned til denne Band 

 bestroet med Snee, som kan ligge i flere Dage, medens det paa det lavere Land enten 

 blot har regnet, eller Sneen er forsvunden i samme Öieblik som den faldt. Ikkedesmindre 

 viste Overfladen herfra op til 2000 Fod ingen kjendelig Forandring; Grunden dannes af 

 et Alluvium af Gruus og Rullesteen, bedækket med en tyk Pude af Vegetation, i hvilken 

 de samme Planter findes, som paa det lavere Land; kun i en enkelt lille skyggefuld Kloft 

 findes en isoleret lismasse, der synes dannet af Snee og at have ligget flere Aar over; 

 men den er slet ikke synlig nede fra. Forst fra 2000 til 3000 Fod begynder det eens- 

 formige Teppe af Vegetation at blive tyndere; Græsser, Halvgræsser og Lichener, der 

 danne dets Grundmasse, aflöses af grönt Mos, som ved 3000 Fod endnu sammenhængende 

 bedækker smaa sumpede Pletter med megen, blomstrende Rnnunculus nivalis. Ved 3900 

 Fod, hvor jeg anstillede en Waalning paa et Sled, som er kjendeligl derved, at Toppen af 

 Omenaks Ö, som er udmaalt trigonometrisk til 3800 Fod, falder sammen med Overfladen 

 af Indlandsisen i den ostlige Horizont^ danner Vegetationen ingen sammenhængende Tepper 

 mere, men Planterne staae blot adspredte i Gruset, og de sumpede Pletter ere ganske golde. 

 Her forsvinder Pilen, Salix glauca, ganske; derimod begynde nu mange gamle Sneedynger, 

 som i Bunden tildeels bestaae af haard, compact lis. Spor af Rensdyr saaes her i Gruset, 

 og meget gamle, afTaldne Rensdyrhorn. — Sneedyngerne tiltoge nu opefter, og ved omtrent 

 4500 begyndte Randen af en sammenhængende Skal af lis og Snee, over hvilken det ikke 

 lykkedes at komme til blotlede Pletter. Nærmest Randen af denne Höilandsiis og midt 

 imellem de talrige Dynger af gammel Snee, samledes endnu folgende Planter, som ere 

 bestemte af Botanikeren Hr. Dr. Vahl: 



Papaver nudicaule, hyppigst. 



Potentilla Vahliana. 



Saxifraga tricuspidata (uden Blomst). 



Saxifraga oppositifolia. 



Saxifraga cæspitosa. 



Alsine rubella. 



Silène acaulis. 



Draba arctica. 



ViJeusk. Scbk. Skr , b Rxkkc, riaturvidcn^k. o^ malliem. AfJ. 3 ßj. 9 



