69 



udsat pua den lilbörlige Maade for de 8 Maaneders Frost, for at Overfladen overalt skulde 

 beklædes med en uoptöelig og stedse tiltagende lisskorpe. Sammenholde vi dette og hvad 

 der i dette Afsnit er sagt om Betingelserne for Dannelsen af stadig lis paa Landet, med 

 den Omstændighed, at Indlandet netop udmærkede sig for Yderlandet ved Allobenes eller 

 de oprindelige Flodgebedlers Störreise ,^ og ved Længden af den Vei, som Vandet havde 

 at tilbagelægge, for i den korte Sommertid at naae Havet, inden det udsattes for Vinter- 

 kulden, da træder Sandsynligheden af, at Indlandet ganske maatte begraves under lis, 

 meget nær. 



Reservoirerne, som optage det flydende Vand paa Landet, og som ere istand til 

 endnu om Vinteren at forsyne Elvene, findes saavel over, som under Overfladen. Vi have 

 allerede berört de store Indsoer, som findes paa Noursoaks-Halvöen; de skulle, efter Gron- 

 lændernes Sigende, forekomme af en lignende Störreise paa det andet slörre Parti afsluttet 

 Land: Svartenhuks-Halvöen. Men mindre Indsoer af alle tænkelige Dimensioner findes 

 adspredte overalt; Isen pleier at lægge sig over dem sidst i September, dog forst fuld- 

 stændigen i Lobet af October, og den toer forsi fuldstændigen sidst i Juni, eller i Juli, ja 

 vel endog senere, eftersom de have en större Udstrækning og mindre Kyststrand, som især 

 bidrager til Opvarmingen. Dog naaer Isen vel sjeldent en Tykkelse af over 3 Alen, og 

 man kan derfor ved hver af Kolonierne forsyne sig med Vand fra en nærliggende Indso 

 hele Vinteren over. — Paa en saadan Indso ved Omenak fandtes Vandets Temperatur under 

 Isen i en Dybde af 21 Alen d. 10 October at være + 15° R.; ved Jakobshavn i en Dybde 

 af 5 Alen, d. 10 Mai, endnu inden Isen havde begyndt at töe kjendeligen langs Kanterne, 

 + 2^° R. — Man finder ikke sjeldent, at de Elve, ved hvilke Indsöerne staae i Forbin- 

 delse indbyrdes, eller med Havet, lobe under et lisdække hele Vinteren igjennem, saaledes 

 ved Huspladsen i Pakitsokfjorden, og mellem Tessersoak- og Amelurtoksöen paa Noursoaks 

 Halvöen. Det kan heller neppe feile, at visse Indsoer maa have underjordiske Aflöb, og 

 at tildeels Reservoirerne, som forsyne Kildevæld, atter forsynes af hine. Det er bekjendt, 

 at Nordgronland ligger langt inde i den Zone, i hvilken man regner at Jordbunden i en 

 vis Dybde altid er frossen. Paa en af de lave Törveöer ved Egedesminde fandtes den 

 10 October de överste 3 Tommer af Torvelaget frosne ved det Eftcraars Kulde, de derpaa 

 folgende 6 — 7 Tommer optöede, og i en Dybde af ialt 10 Tommer den stadige Frost. 

 Lignende Erfaringer, men dog med Forskjel i Henseende til Dybden, har man gjort ved 

 at grave i Leer og Sandbakker, efter Steenkullag, &c. — Men det er paa den anden Side 

 atter et Faktum, at der paa talrige Steder, i storre eller ringere Dybde under Overfladen 

 findes Reservoirer af flydende Vand, som i Reglen holder henved +2°, og som oftest 

 langt derover. Af de Kildevæld, som de nære, og som lobe med uforandret Vandmængde 

 og Temperatur hele Aaret igjennem, ville vi her slutteligen anfore folgende: 



