74 



med dem og ikke eruptive, da de slaae i Forbindelse med de feldspatrigere Lag og des- 

 uden ere lieelt begriçndsede og omgivne af Hovedbjergarlen. Den ved Bestanddelenes 

 Sondring frembragte, stærkere Skiferstrnktur fremtræder ganske uregelmæssigen, hist og 

 her, snart i storre, snart i mindre Partier, og er i Reglen ledsaget af en stærkere Frem- 

 træden af de fcidspalrige Gange; som oftest ere Lagene endog kun af en begrændset Ud- 

 strækning, lobe tilbage i sig selv og omgive hinanden skalformigen, som concentriske Ud- 

 skillinger omkring en fælleds Knude i Hovedbjergarten. Der kan derfor her slet ikke være 

 Tale om forskjcllige, efter Dannelsestiden sondrede Formationer af Granit, Gneus, Glim- 

 merskifer, da alle Bjergarterne vcxle med hverandre og fremtræde som Modificationer af 

 een og den samme hornblendeholdige Gneus, som dog i Henseende til Massen overalt er den 

 meest fremherskende. Det maa bemærkes, at denne Gneus, som forovrigt overall har el 

 temmelig eensformigl Udseende, i den nordligste Deel, eller Uperniviks Distrikt, afviger 

 noget herfra, idet Feldspaten antager en guul Farve og storre Gjennemsiglighed, Indblan- 

 dingen af Magneljern og Granat bliver hyppigere, og Bjergarten paa sine Steder ikke 

 viser synderlig Paralelstruklur. 



Jlineralierne, der forekomme som mere underordnede Bestanddele af denne vidt- 

 udstrakte Gneusdannelse, slutte sig fornemmelig til de Partier, der have den mere skifrede 

 Struktur, saavelsom til samtlige Gange, da det i det Hele viser sig, at den samme Aar- 

 sag, som har bevirket Udsondringen af Hovedbestanddelene i særegne Lag, tillige har be- 

 tinget Udskillingen af enkelte, i ringere Jlængde forekommende Mineraller, som endog paa 

 sine Steder fremtræde som hele selvstændige Lag. Dertil komme endnu nogle Mineralier, 

 som vel ogsaa charakterisere eller udgjöre visse Lag og Gange, men dog i det Hele mere 

 findes spredte i Bjergarten og betegne den som særegent modificeret over storre Stræk- 

 ninger. Vi ville forsöge al gjennemgaae de enkelte Mineralier, som Nordgrönlands Gneus- 

 forniation indeslutter, ved at fremstille dem under de her omtalte naturlige Grupperinger. 



a. liaeforniige L'dskilliiiser. 



1. Hontblenderiye Lag med Granater. Disse Udskillinger ere de meest fremher- 

 skende af alle; i det Smaa seer man næsten overall i Gneusscn den sorte Hornblende, der 

 hist og her gaaer over i en mere eller mindre lysegron og gjetinemsigtig, som udsondrer sig 

 i særskilte Striber og Nyrer; i del Storre seer man Hornhlendelagene og deres Forhold 

 til Bjergmassen smukkest, hvor dennes Gjennenisnit er blottet i Bratninger paa 2 til 4000 

 Fods Holde, saaledes som delte er Tilfældet i Omenaks og Uperniviks Distrikt. Vi have 

 i den geographiske Beskrivelse allerede omtalt, at de priinitive Bjergmasser Især i Ome- 

 naksfjorden vise en mærkelig Tendents til at danne saadanne oforinige Parlier med brat 

 afskaarene Sidevægge og plan Overflade; man kunde være tilboielig til at betragte dem 

 som ligefrem udskaarene Stykker af Jordskorpen i dens oprindelige horizontale Stilling, 



