81 



for Blæseroret forlioUlt si": sotn Ytirotaiilal, og ved en Analyse gav Kjendemærker paa <le 

 sjeldnere Jordarter, men liavdes i for ringe Mængde. Glimmer i store regelmæssige Plader 

 maa söges i disse Gange fremfor i de forcgaaendo. 



Det maa forovrigt bemærkes, at der i disse feldspatrige Gange sikkert bor skjælnes 

 mellem forskjellige Arter af Feldspat, foriulcn de nævnte: Orthoklas og Albil. Saaledes 

 forekommer paa flere Steder en grün labradoragtig Feldspat, der paa Nook ved Chri- 

 stianshaab findes krystalliseret i Ouarts, og en lysegrön, næsten tæt Feldspat paa Ome- 



naks Storo. 



r. Adspredte Iiidblniidiiiger. 



Under denne Klasse kunde man henregne visse Mineraller, der fremtræde som ind- 

 blandede i, og derved modificerende hele Bjergmassen over et vist Terrain, skjöndt de 

 vistnok paa et saadant alter kunne findes ansamlede i större Mængde eller udskilte for sig 

 i Lag og Gange. De synes temmelig uafhængige af de hidtil omtalte Udskillinger, og at 

 indeslutte snart den ene snart den anden af dem, og de synes derfor mere end disse at 

 skylde en senere Paavirkning af Bjergmassen deres Oprindelse, skjöndt det, navnligen hvad 

 den ene Art af dem angaaer, turde være vanskeligt at give en nogenlunde rimelig Forkla- 

 ring til en saadan Dannelsesinaade. 



1. Rodlig Gneus med Epidot. Gneussen har hyppigen paa Strækninger af flere 

 Mile et rodligt Udseende af Feldspaten , som er farvet ved Jerntveille; den er da snart 

 ligesom halvt sammensmeltet, af tættere Struktur, gjennemtrukken af grönne Striber af 

 tætFlpidot, men saaledes at forovrigt Bestanddelene, og navnlig Glimmeren, ere vanskelige 

 at skjælne; snart viser den sig stærkt corroderct, som en Sammenhobning af utydelige 

 F'eldspatkrystaller med Mellemrummene udfyldte af Ejiidot, Jernglands, Quarts, Kalkspat. 

 Glimmeren er snart forsvunden, snart forvandlet til en blü<lere talkagtig eller cliloritagtig 

 Masse. Paa Klöfter elier spalleformige Gange i saadan Gneus forekomme Epidot, dog 

 sjeldent i nogenlunde tydelige Krystaller, samt Bjergkrystal; eller de ere heelt udfyldte 

 med Mælkquarts, som indeslutter Brudstykker afBjergarten. Det Hele synes at hentyde paa 

 en eller anden Paavirkning af Gneussen ad den vaade Vei. Den omtalte Oplosning og 

 Forvandling til en blödere Masse, som Glimmeren har undergaaet, viser sig ogsaa hos 

 Hornblenden, og det synes rimeligt, at den bekjendle Vwgsteen, hvoraf Gronlænderne til- 

 virke deres Kogekar, og som aabenbart er en blandet Masse, skylder en lignende For- 

 vandling af mere eller mindre rene Glimmer- og Hornblende-Lag sin Oprindelse. Saaledes 

 er el af de faa Findesteder for Vægslenen i Nordgrönland, det i Pakilsokfjorden, netop i 

 et saadant Terrain af rodlig Gneus, som inbefatler Störstedelen af Jakobshavns Distrikt; 

 og Vægslenen viser sig her ganske som et i Gneussen indkilet Hornblendelag af begrænd- 

 set Udstrækning, hvis virkelige mineralogiske Beskaffenhed man forst ved en Undersogelse 

 af Haardhcden kommer paa Spor efter. 



Vidcnsk. Selsk. Sdr. . j RækU'. nalurvideii jk. os raathera. Afd. 3 Bd. \\ 



