86 



ligsle Træstruktur, inaac Stammer og Grene tilligemed andre Planlelevninger være flad- 

 trykte og sammenpressede, da de danne et regelmæssigt liorizoiilalt Lag. — Foruden disse 

 træagtige Kul ere andre Levninger af Planteformer, og navnligen Aftryk i Skifere, i det 

 Hele ikke almindelige al erholde i en nogenlunde tydelig Tilstand; bedst fandtes de ved 

 Kome i Omenaksfjorden, hvor endeel Former ere samlede, som alle lienhöre til Brægnerne, 

 paa el Par enkelte nær, hvoraf den ene har Lighed med en Cykadee, den anden med sam- 

 menpressede Naale af Naaletræer. 



Af fremmede Indblandinger i Kullene findes, som sædvanligt, Snovlkiis og i Folge 

 med samme, især ved Kome i Omenaksfjorden, Jernvitriol og et basisk sronlsuurt Jern- 

 tveilte, som danner en blöd, silkeglindsende, trævlet Masse, der dekomponeres ved Oplos- 

 ning i Vand; desuden en hvid Efflorescents, formodentlig Aliun, og i den omgivende 

 Sandsteen et blodl, talkagtigt, gront eller perlegraat Mineral. 



Hvad Sandsteensdannelsens og Kullagenes Udbreddclse over Trapterrainet angaaer, 



da ere de mægtigst uddannede paa Noursoaks-Halvöen. Del kan antages at de 2 Hjerg- 



kjæder, som ere beskrevne i den geographiske Afhandling, og hvoraf den ene lober langs 



Waigattet, den anden langs Omenaksfjorden, begge have en Sandsteendannelse til Grundlag, 



der har en Mægtighed af 1—2000 Fod, og over hvilken der hviler Traplag med en fælleds 



Mægtighed af 3 à 4000 Fod. Kullag iagttages i denne Sandstcen mægtigst og i vertikal 



Retning talrigst langs Kysten af Waigattet mellem Ataiiekerdluk og Alane, især i de af 



4 à 5 Elvleier gjennemskaarne Bakker, som kaldes Patoot; ved Omenaksljorden kunne de 



forfölges, skjöndt temmelig afbrudt, fra Ekkorgvæl til Tuaparsoit Elven, som danner Grændsen 



mellem Trap og Gneus. Men paa den yderste Deel af flalvoen, som ligger Vesten for 



Itifliks Dalen, mangler den underliggende Sandsteendannelse saa godt som ganske, og Kullag 



forekomme kun i isolerede Partier, indesluttede af Traplag i en storre Hoide over Havel. 



Paa Öen Disko synes Trapdaiinelsen, efter Beskrivelsen, fra Makkak af, 4 Mile osten for 



Godhavn, til langt op i Waigattet, ligeledes al hvile paa Sandsteen, der paa flere Steder 



lorer rige Kullag; men paa den vestlige Deel af Öen, omkring de derværende Fjorde vides 



endnu ingen Kuldannelse al være forcfunden; Trappen begynder overall ligefra Havet, med 



Undtagelse af de faa Stra^kninger, hvor Gneussen danner el lavere Forland. Paa Hareöea 



ere rige Lag af udmærkede Kul paa flere Steder fundne umiddelbart ved Stranden. An- 



gaaende Kullenes Forekomst paa Svartenhuks - Halvöen haves hidtil kun faa Oplysninger; 



men de ere med Sikkerhed sporede i den allernordligsle Deel at Trapterrainet; naar man 



nemlig fra Munden af den lille Fjord Amitsorsoak, paa 72,]° N. B. gaaer lidt op i Landet, 



kommer man til en stor Dal, der er heelt omgivet af Trapbjerge, fra hvilke Elvene 



have nedskyllel betydelige Stykker Kul af tydelig Træstruktur. — I Innerilfjorden, paa 



72° N. B. findes Sandsleen med flere Kullag over hverandre, umiddelbart ved Stranden. 



Ved Sandstenens Gjennembrydning og Bedækning af de smeltede Trapslrommc 



