87 



have de indeslulledc Levninger af vegetabilske Sloiïer paa sine Steder lidt forskjellige 

 Grader af Forvandling. Ved Korne sees saaledes et Kullag bedækket af en Trapgang, der 

 paa en kort Strækning har skudt sig ind imellem del og Sandstenen, men forövrigl vertikalt 

 gjenneinsiijærer Bjergmassen; Kullaget er i Beröringeii ganske bcriJvet sit liituinen og for- 

 vandlet til naturlig Cooks, hvorved Kullets Va'gtfylde er steget fra 1, 3() til 2, 04. Ved 

 Mannik ved Waigattet fandtes, ikke langt oppe i Landet et, umiddelbart af Trap bedækket 

 Kullag, som er forvandlet til sniuk, halvmetallisk giindsende Anthracit. Men den ma^rke- 

 Jigste Forvandling er foregaaet ved Karsok i Omenaksfjorden; Forlandet dannes her af 

 Gneus, paa hvilken hviler, i henved }, Miils Afstand fra Kysten, Foden af Trapdannelsen 

 som en 6 a 800 Fod hüi Terasse. Underlaget og Hovedmassen af denne Terasse bestaaer 

 af Trap. i en noget særegen, men dog ogsaa paa andre Steder iagttaget Modification; 

 derover hviler et Lag af en hvid, meget fiinkornet, haard og kompakt Sandsteen, der nederst 

 og nærmest Trapunderlaget indeslutter et Gniphitlag, der paa sine Steder, efter al Rime- 

 lighed har indtil 1 Fods Mæ-gtiglied. Graphiten har, hvad Strukturen angaaer, den meest 

 paafaldende Lighed med Kul og efterlader ved Forbrændingen en hvid, smeltelig Aske; 

 dog er den paa Grund at Skjörhed, det tætte lirud, og Frihed for grovere Indblandin- 

 ger udmæ-rket anvendelig i lechniske Öiemed. Men dette Lags Oprindelse af et Kul- 

 lag er endelig tilfulde beviist ved Stykker af Anthracit, som ere fundne i det. Sand- 

 stenen viser den störste Lighed med den, der er dannet af Trappens Destruktionsprodukter, 

 i en ved Ophedningen hæ'rdet Tilstand; i Nærheden af Graphiten er den deelviis sort farvet 

 ved Indblanding af Kulstoffet, og den indeslutter tillige en blöd graphitholdig Skifer, som 

 synes opstaaet af bituminös Skifer, der altid ledsager Kullagene. — Uagtet der saaledes ikke 

 er nogen Tvivl om denne Graphitdanntlses Oprindelse, er der dog noget meget Gaadefuldt 

 i dens isolerede Forekomst paa dette Sted; Sandstenens Natur tyder paa at den er yngre 

 end og dannet af det underliggende, mægtige Traplag, og at dette ikke i smeltet Tilstand 

 har skudt sig ind under hiin og saaledes bevirket Ophedningen. Men paa den anden Side 

 opdager man i den yderste Deel af Bakken slet intet over Sandstenen uden Alluvium; Over- 

 fladen stiger derfra jævnt skraal, og den mægtige Bedækning med Rullesteen samt Mangel 

 paa Gjennemsnit tillader ikke en Undersogelse af Terrainet, forend man i I Miils Afstand 

 træffer den faste Trap fremragende. Der er forovrigt af Grunlændere fra Noursak, som 

 gik paa Rensjagl, fundet Brudstykker af den samme Varietet Graphit langt inde i del Indre 

 af Halvoen. 



Den med Kuldannelserne forbundne Trap fremtræder, som omtalt, hovedsageligen 

 Form af store Bjergmasser, der indlage et Areal af 3 à 400 D Mile og i Reglen have 

 en plan Overflade med brat alTaldende Sideva^gge. I den överste blotlede Deel af disse 

 iiratninger ogdager man Lag, der paa faa Undtagelser nær, overalt ere yderst regelmæs- 

 sig horizontale, saa at del samme Lag kan efterspores paa liere Miles Strækning, kun af- 



