88 



brudt ved udskaarne Kloller og Dale. Saa store og langt udbredte Slrôniiiic maae anta- 

 ges at være brudte frem af store Spalter i Jordskorpen, som nu skjules under det Indre 

 af Bjergmassen; men ogsaa udenfor det egentlige Traplerrain opdages der hist og her mere 

 isolerede Gjcnnembrud af platoniske Masser, der nærme sig til, eller aabenbart cre iden- 

 tiske og samtidige med Trappen. Hertil höre forst og fremmest de plutoniske Gange i 

 Gneussen, som ere saa skarpt adskilte og væsentlig forskjellige fra de i det Foregaaende 

 omtalte samtidige feldspatrige Gange. Man iagttager dem adspredte paa de forskjeliigste 

 Punkter af Nordgronlands Gneusterrain, ligesom de heller ikke synes at mangle i Syd- 

 grönland. Fornemmelig ere do seete i Jakobshavns Distrikt omkring Narseitsiak i Pakit- 

 sokfjorclen: i Omenaksfjorden paa Oen Sedlcrsoak, hvor de ligge liorizontalt og kunde 

 forvexles med Hornblendelag, og i det Indre af Inneritfjorden nær den faste Indlandsiis, 

 hvor de gjcnnemkrydse Bjergmassen i mange Retninger: endelig i Uperniviks Distrikt, paa 

 Nutarmiutöen og paa den lille Griseö nærmest Colonien, og paa flere andre Steder, lige- 

 som ogsaa Ruliesteensblokke af slige Bjergarter ligge adspredte endnu hyppigere. — Hvor 

 disse Gange have en Mæglighed af flere Alen, er Bjergarten temmelig storkornet krystal- 

 linsk, hvorimod den i de Forgreninger, som udfylde mindre Spalier, er tæt af Brud og 

 lader ikke vel sine Bestanddele skjælne. Men i begge Tilfælde ligner Bjergarten den al- 

 mindelige Trap af den store Trapdannelse, deels den kornet krystallinske af de normale 

 Lag, deels den tætte, basaltiske: og i sidstnævnte Tilfælde er Gangmassen sondret i Söiler, 

 der ligge lodret paa Gangens Retning, ganske analogt med Basalten. Ligeledes svarer 

 Vægtfylden af dis'c Bjergarter til Trappens, eller er i Gjennemsnit 3,0; men for- 

 ovrigt er del langt fra afgjort, otn disse adspredte Gange i Gneussen ere udfyldte ved 

 Eruplioner, der havde den samme Kilde og indtraf paa samme Tid. som den store Trap- 

 dannelse. Mange af dem turde inaaskee være af ældre Oprindelse; en Undersögelse af 

 Gangmassernes mineralogiske Sammensætning kunde muligen give Oplysninger herom, og 

 er der til en saadan samlet Materiale eller Prövestykker fra forskjellige Lokaliteter. — 

 Derimod er der paa et Par Sicdcr fundet saadanne, fra det store Trapterrain adskilte 

 Eruplioner, som have bevirket isolerede Opdyngninger af Trap paa Gneussen, der upaa- 

 tvivlelig maae være identiske og samtidige med hiini, kun at Udbruddet her standsede kort 

 efter sin Begyndelse. En saadan Eruption har fundet Sted et Par Mile Nordost for Anlæget 

 Proven, hvor en lille Halvo bestaacr af Traptuf med Söilebasalt, som har bedækket de lave 

 Bakker af Gneus, der nu kun er blottet i Form af smaa Pynter. Her fremtræde især mær- 

 kelige og salsumme Former af Soilebasalten, der ved TraptulTens Forviltring er konnnet 

 til at rage frem og danne Masser, som have Lighed med Ruiner, Resier af murede Bue- 

 gange, opstablet Brænde &c., og hvoraf delle Næs har faaet Navnet „Sukausæt", som be- 

 tegner opretstaaende, söileformige Masser. Men den smukkeste af saadanne isolerede 

 Trapdannelser sees dog ligeledes paa Fastlandet af Uperniviks Distrikt, paa Breden af Proven 



