90 



indtil 1 Fod brede og snarl 4-, snart 6-, men hyppigst 5-kantede, ganske som den al- 

 mindelige Söilebasalt; cite ere de i et enkelt Partie ordnede i Rækker, som lægge sig con- 

 centrisk omkring et fælleds Midtpunkt, hvorfra Söilerne syncs at udgaae straaleformigen. 

 TraptufTen er hoist uregelmæssigen leirel og danner ingen tydelige Lag, men udgjör, som 

 omtalt, i Reglen den nederste Deel af Trapdannelsen og har paa sine Steder en Mægtig- 

 hed af flere Hundrede Fod, saasom under Skarvefjeldet ved Godhavn og omkring Niakornak 

 ved Omenaksfjorden. Over den saavelsom over Graniten og Sandsleensbakkerne udbrede 

 sig nu endelig de regelmæssige horizontale Traplag, som kunne anslaaes til en Masse paa 

 2 til 4000 Fods Mægtighed over et Areal af henved et Par Hundrede □ Mile. De enkelte 

 Traplag have i Gjennemsnit en Mægtighed af fiO til 100 Fod, saa at man i den överste 

 Deel af Bratningerne, hvor de ere blottede, tæller 10 til 20 Lag, hvorimod den nederste 

 Deel i Reglen er skjult af de lossprængte og ved Foden opdyngede Klippeblokke. Lige- 

 som man ikke seer Spor til de spalteformige Aabninger i Jordskorpen, gjennem hvilke 

 Trapstrommene, der have dannet disse Bjergmasser, ere trængte frem, og kun sjeldent 

 iagttager Gange i de nedre Traplag, som kunde tænkes at være blevne udfyldte, da de 

 ovre Trapströmme trængte frem og udbredte sig over dem, saaledes er der i det Hele 

 meget Uforklarligt i Henseende til disse regelmæssige Bjergformers Oprindelse, navnligen 

 Lagenes Horizontalitct og den skarpe Begrændsning ved de lodrette Sidevægge. Det er 

 vanskeligt at afgjöre, hvorledes Trapstrommene oprindelig have afleirel sig, hvorledes 

 deres Form og Stilling ere blevne forandrede ved senere Hævninger, og hvorvidt endelig 

 Athmosphærens og Vandströmmenes Virkninger have bidraget til at give Bjergmasserne de 

 Former, hvorunder de nu fremtræde. Naar vi saaledes see en næsten fiirkantet Öe med 

 lodrette Sidevægge, adskilt ved Havet fra en större Öe af lignende Form, da synes det 

 ligesaalidt sandsynligt, at den tidligere .skulde have udgjort en Deel af denne, men være 

 bleven adskilt derved, at alt det Mellemliggende bortskylledes, som at en saadan isoleret 

 Opdyngning af noie paa hinanden passende og horizontall over hverandre leirede Traplag 

 skulde have fundet Sted. Det samme Tilfælde indtræder, hvor större Dale adskille enkelte 

 Trapbjerge fra hinanden; dette sidste er navnligen Tilfældet paa Öen Diskos sydvestlige, 

 mellem Diskofjorden og Diskobugten liggende Deel, paa hvilken vi iagttage G til 8 saa- 

 danne, ved brede Dalströg adskilte Trapbjerge; her maa dog sikkert den Indflydelse, som 

 det udskyllende Vand kan have havt, indskrænkes betydeligt; og da tillige voldsomme og 

 isolerede Harvninger ikke godt stemme overeens med Lagenes Horizoiitalitet, bliver der 

 kun tilovers, at tilskrive isolerede Udbrud af Trapstrommene disse, ved Dale adskilte Trap- 

 bjerges hovedsagelige Dannelse. Der maa i saa Henseende tillige bemærkes, at hvert af 

 de omtalte Trapbjerge paa den sydvestlige Deel af Disko har noget vist charakteristisk og 

 overeensstemmendc i sin Form, idet især kun den mod Havet vendende Side er særdeles 

 brat og tillige som oftest halvkredsformig indskaaren, hvorved er opslaaet een eller flere. 



