102 



med de Tal, der, i den over samme opförte Liste i min forste Afhandling, ere benyttede 

 til Angivelsen af deres Beliggenhed paa Schemaet over de maalte Punkler. 



Ved efterhaanden at sammenligne Middelhovederne for et större Antal med de tid- 

 ligere beregnede Middelhoveder af samme Slags for de mindre Antal, kan man af Afvigel- 

 serne let bedömmo den sandsynlige Nöiagtighed af samme, til hvilken man er kommen. 

 Man tor nemlig med Rimelighed antage, at naar et Middelhoved er uddraget af 50 Hove- 

 der, saa vil den Rettelse, der kan frembringes ved at foie nye 50 af samme Art Hoveder 

 til ikke blive större, end omtrent Femteparten af Forskjellen mellem Middelhovederne af 

 -10 og 20. Men ved et Oiekast paa Figurerne G, 7 og 8, der forestille saadanne successivt 

 bestemte Middelhoveder for Mandfolk, Fruentimmer og Drenge, vil man let erkjende, al 

 medens Nr. 7, der fremstiller Fruentimmernes Middelhoveder, viser den storsle Afvigelse 

 mellem disse under 100" fra Panden og 80° fra Oret, hvor Maalene ifolge Tabellerne for 

 hver 10 Hoveder ere: 123,9'"'", 127,3'"'", 127,3'"'", 126,0'""' og 124,9"'"-, eller for 50 Hoveder 

 = 125,9'"'", altsaa den storsle Forskjel mellem 10 og 10 er = 127,3—123,9 = 3,4""", 

 har den storsle Forskjel paa samme Sled mellem de enkelte Hoveder været i37i — 118 eller 

 = 19^'"'", det er næsten 6 Gange saa stor. Herefter skulde man da vel kunne vente, at 

 Rettelsen for de folgende tilkomne 50 Hoveder paa dette Sted ikke vil blive större end 

 |. J. 3,1'""' eller omtrent 0,6"'"', det er omtrent h, Procent af Störreisen; paa alle övrige 

 Steder derimod mindre. 



Ved disse tre Figurer til Bedömmelsen af Middelhovedernes Nöiaglighedsgrad, maa 

 ikke oversees, at de indeholde saavel Störreisen som Formen, og at denne sidstes Ovcr- 

 censstemmelse angives ved Liniernes Parallellisme. Saaledes vise de Ire Middelhoveder 

 af Mandfolkene C^ig- 6) större Afvigelse med Hensyn til Störrclsen, end med Hensyn til 

 Formen, idet Linierne, endskjöndt de paa den forreste og midterste Deel af Hovedet fjerne 

 sig mere fra hverandre, dog ere temmelig nær parallelle. 



Man bemærker fremdeles, at medens Mandfolkenes og Drengenes Middelhoveder 

 afviofe mest fra hinanden indbyrdes i Udviklingen af den forreste og översle Deel af Ho- 

 vedet, hvor Phrenologerne henlægge Organerne for Forstanden og de höicre Fölolser, 

 synes Fruentimmerhovederne at have deres storsle Formforskjelligheder paa den midterste 

 Deel af liaghovedel og Nakken, især de Steder, hvor Phrenologerne henlægge Organerne 

 for Forfængeligheden og Kjönsdriflen. 



I del Hele synes det, som om de fundne Middelhoveder med en ret tilfredsstillende 

 Grad af Nöiagtighed kunne tjene, saavel lil Sammenligning mellem hinanden indbyrdes, 

 som til Maalestokke ved Bedömmelsen af enkelte Hoveders Störreise og Form. 



Sammenligner man derfor forst Drengehovederne i de forskjellige Aldre med hin- 

 anden og med de voxne Mandfolks Hoveder, da finder man (naar man for Nemheds Skyld, 



