139 



No. 



R .pr.Æqv. 



XIII. (A'a Aq, II Gl ^g) = 1 581 . 



) 280 Saltsyre 

 >Æqv. =150 

 ) Vand 750 



I 2 Æqv. 

 ) Natron 

 12 1000 



500 Natron i 

 Æqv. = 250 i 



(510 Saltsyre 



'^ [V. = 250 



1577 

 1581 



1583 

 1581 



XIV. CAm Aq, II GI Aq) = 1391. 



57 

 58 

 59 

 60 



[I 891 11,55 ij / 



891 11,72 f 508 Am- I 



1 iTinninU' / 



12,9] 



42,9 (280 Saltsyret: ^91 



i)Ænv. = 150 I ' ; moniaiv (i 



12,9/ Vand 750 ' ^91 H,73 liÆqv. c. 240j| 



12.9 1) f' 891 i 11,80,1 f, 



1405 

 1382 

 1380 

 1399 



AT. (ßa Aq, II GI Aq:} = 1633. 



61 12,9 jJ2S0 Saltsyre I 

 12,9l)Æq> 



62 

 63 



O Saltsyret 

 jv. = 150/ 



12,9 



Vand 750 



920 Baryt " 

 Æqv. c. 460^ 



900 12,33 13,91 

 900 i 12,48 14,01 



900 ' 11,20 



13,60 ! 



3055 I 1636 

 3032 1 1625 



3058 



1638 



§ 16. 



Sammenligner man Resultaterne i mine Forsög med de ældre Bestemmelser, kom- 

 mer man til det lidet glædelige Resultal, at der næsten ikke finder nogen Overeensstcm- 

 nielse Sted. Hess har fundet, at de tre forste Baser, Kali, Natron og Ammoniak, frem- 

 bringe samme Varmemængde ved deres Neutratisation, medens Andrews finder at den sidste 

 frembringer mindre V^arme, og for saavidt stemme Andretvs og mine* Resultater. Men 

 imedens disse Mænd finde, at Syrerne udvikle forskjeilig Varmemængde med samme 

 Base Clivilket fremgaaer af Andrews Forsog, uagtet han selv soger at ignorere det), saa 

 finde Favre og Silbermann, at de udvikle samme Varmemængde ved Forening med samme 

 Hase. Afvigelserne ere imidlertid flere hundrede Varmeenheder og ligge altsaa aldeles 

 udenfor lagtlagelsesfeilenes Grændse. En Sammenstilling viser det Nærmere. 



18-' 



