211 



Den ringe Regclrolhed. soni viser sig i denne SaMiinenslilling, i Forening med den 

 Omstændighed, at Resultatet for liere Maaneder kun beroer paa faa Iagttagelser, har be- 

 stemt mig til at vælge den af Schomc brugte Fremgangsinaade, at anvende en fælleds 

 Rettelse for hvert Fjerdingaar. Ved denne Beregning er der taget Hensyn til den Vægt, 

 der maa tillægges Heslcmmclsen for hver Maaned i Forhold til Antallet af de Iagttagelser, 

 hvorpaa den stotter sig, og Rettelsen bliver da for Vinteren 0,16, for Vaaren 0,28, for 

 Sommeren 0,13 og for Hoslen 0,33. For Paris er denne Rettelse efter 9 Aars Iagttagel- 

 ser, for Vinteren 0,21, for Vaaren 0,13, for Sommeren 0,07 og for Hosten 0,15. Den er 

 allsaa, ligesom i Kjöbenhavn, större om Vaaren og Hosten, end om Sommeren. At den 

 for disse tre Aarstider er mindre end for Kjöbenhavn, er INoget man maalte vente, da den 

 lodrette Afstand mellem Rcgnmaalerne der kun er 27 Metre eller 84 danske Fod. Der- 

 imod er den storre om Vinteren, hvilket vistnok hidrörcr fra. at Rettelsen for Kjöbenhavn 

 ikke er nöiagtig, da den stolter sig paa saa faa Iagttagelser. Delle er imidlertid af mindre 

 Betydning, da det Hidrag, som Iagttagelserne paa Rundetaarn give til Bestemmelsen af 

 Nedslagels Mængde for Maanederne fra December til Maris, dog altid vil blive ufuld- 

 stændigt, eftersom alle strænge Vintre maae udelades. Paa Tavle XI, der indeholder 

 de Vandholder i Pariser Linier, der fremkomme, naar man anbringer disse Rettelser 

 paa de iagttagne, ere derfor alle de udeladte, som paa Tavle X erc betegnede med 

 C ) og *. 



Iagttagelserne med Regnmaaleren i botanisk Have begyndtes i September 1820. 

 Instrumentet bestod af en fiirkanlet Kobberkasse af een dansk Qvadratfods Grundflade og 

 6 Tommers Höide. Denne var anbragt i en Hoide af 10 Fod over Jorden, og Vandet 

 lededes fra den ved et Blikror ned i en Trælonde. Sneen opsamledes i en Kasse af 

 samme Omfang og udloges deraf for at smeltes; fra Februar 1823 brugtes i det Sled en 

 Kasse af samme Omfang, men af G Fods Höide. Fra Juli 1832 benyttedes tillige en anden 

 Regnmaalcr, der bestod af en fiirkanlet Kobbertragl af samme Omfang, som den gande. 

 Fra dens Bund ledte el Ror Vandet ned i en Beholder, der var anbragt i en Höide af 

 6 Fod over Jorden ovenpaa en Slotte, som stod et Par hundrede Alen fra den gamle. 

 Da det ved en stærk Skylregn i 1849 viste sig, al Beholderen var for lille, anskaffedes 

 en anden, der sattes inde i Slotten, og i hvis Munding Tragtens Ror fortes ned. 



At den Forandring af Regnmaaleren, der foretoges i 1832. ikke har været uden 

 Indflydelse paa Mængden af del faldne Vand, viser sig ved en Sammenligning mellem hvad 

 de have givet i Gjennemsnit af de 7 Aar, da de begge iagttoges, nemlig fra December 

 1832 til November 1839. Dette er nemlig folgende: 



27" 



