245 



falleres ikke meget ulig Conchylie fra Nigerens Munding, som lian selv antog for identisk 

 med de nys omtalte Former; uden Kundskab til selve Dyret opstillede Adanson „le Sigarel* 

 kun som Art af l'Orniier, idet han dog tillige gjiir opma'rksom paa de betydelige For- 

 skjellighcder, der beslaae mellem de 2 af ham til denne Slægt henförle og beskrevne 

 Arter. 



Linné'-) Iiavde allerede 1735 opstillet Slægten Haliotis, charakteriseret ved „disco 

 longiludinaliler poris perluso"; uden væsentlige Forandringer eller Tillæg gik den gjennem 

 de folgende Udgaver af Systemet og forst i 10de finde vi Slægtens Arlsanlal betydelig 

 foröget, medens selve Slæglscharactcren er uforandret; den kunde da naiurligviis ikke 

 optage de forskjellige Forfalleres ikke-gjennemborede Söörer; disse optog Linné i sit 

 omfattende Genus Helix, indenfor hvis vide Slægtsmærke de fuldkommen passede; de ere 

 her sandede i eet Species, H. haliotoidea (621), udpræget fra de andre lielicer ved 

 -aperlura ovali dilatata usque in apicern" (diagn.) , „lesta in apicem usque perspicua, ut 

 Haliotis, sed tragus non perlusus" (descr.)- Ved Siden stilles et Par andre, aldeles nye 

 Arter, H. perspicua (620) „labro nullo" og H. neritoidea (619) „rima umbilicali." Uden 

 væsentlige Forandringer gik disse Arter, der og Iiavde været optagne og yderligere 



Bestemmelsen af den Ait, hvoitil Ads. har slötlet sin Sigarct, er ikke let, niaaskee er den siUkic 

 Bestemmelse endogsaa nu umulig. 



Naar forskjellige Forfattere mene, at Ads. har liavt 2 Arter for sig, da er delte vel meget muligt, 

 men lian afbilder kun een, og for Bestemmelse kan Hensyn kun tages til denne, ilike til Texten, hvis 

 Angivelser ere saa almindelige, at de vel kunne passe [laa adskillige Arter. Ogsaa Sowerby *')har saaledes 

 antaget 2 Arter indbefattede i den,Blv's Cryptost.Learhii og brcviculum. Disse Arteis Hjem ^ ar Blainville 

 ubekjendt, og selve Skalformen synes at skulle forhindre en Identification med Ads. 's Sigaret (af Cr. 

 brevicuhim var Skallen bortlaget, cf Diot. se. n. XII, Sow. 1. infra c.). Fbilippi**) derimod vil gjore 

 .Vds. (og Martinis) Sigaret til sin Sigaretus Martiniaiius ; ved Sculpturen især synes denne imidlertid 

 aldeles forskjellig: Localitctsangivelse mangler: efter lig. og Beskrivelse skulde man snarere anläge 

 Sig. -Martin. Ph. for den ene af de vestindiske Arter. 



Paa Guinea- og Senegalkysten findes idetmindste 2 Arter af denne Slægt; den ene, som ligner Sig. 

 cymba, Mke (men er mere tyk i Skallen, mindre hvælvet paa sidste anfractus, og har næstsidste Vin- 

 ding stærkere indtrædende i .Vunden) er vel = Adanson's Sigaret (= Sig. Adansonii, Beck in 

 scbcd.); den anden er en aldeles forskjellig Art (meget mindre, meget mere nedtrykt, hvid med brunlig 

 Spir, og ofte med Pletrækker paa sidste Vinding (^ Sig. apicalis, B. in sched ). 



') G. B. Sowerby, Number .XIX of the Gen. of recent and fossil shells. I samme Öieblik, som Sow. gjör Cr. breviculum til Ads. 

 Sigaret (p.p.), erklærer han den for O af Sigaretus, Cnv. !• 

 "■) Abbild. I. p. 143. t. I. r. 5. 



'-)• Linné, systema natnrae. Lugd. Batav. 1735. 



Cl. IV. Haliotis med een Form, .Auris marina. 



Endnu i VI Udg. Ilolmiae 17J8. kun 1 Art p. 71. „.\uris marina. Fn. 1236. .\rgcnv. t. 7. f. .\-F." 



Ed. X. T. I. 1758. p. 775. no. 619-621. 



Ed. XII. T. I. p. 2. 1767. p. 1250. no. 711-713. 



JIus. I.udovicae Ulriccae. 1764. p. 673. 



Selve Museet med Originalstykkerne er allerede citeret i 10de Udgave af Syslemet. 



