247 



Marlini '■''), som da allerede var i Besiddelse af betydelige conchylioiogiske Kundskaber, 

 kunde ikke i)live slaacndc ved den syslenialiskc Anordning hos Linné og sondrede saaledes 

 allerede 1769 de af Linné under Helix haliotoidea forenede Former som en egen Slæo^t, 

 for hvilken han mindre riglig oplog den Kleinskc Benævnelse Calinus (lactis). 



lien uagtet alle hine, Hills og Brownes, Kleins og Martinis forskjellige Forsög paa 

 al hævde disse Dyreformer deres Plads som en særegen Slægt, vedbleve Conchyliologerne 

 dog endnu længe efter, deels at beholde dem mellem Aures marinae ganske som i Con- 

 chyliologiens tidlige Dage, saaledes i den 3dic Favenneske Udgave af Argenvilles Conchy- 

 liologi'J, hos Udgiverne af Knorrs Værk '^), hos da Costa'"'); deels at lade dem figurere som 

 Helix haliotoidea, saaledes hos den strænge ældre Linnéiske Skoles Bekjendere, hos von 

 Born"'), hos Schröler'') og paa samme Maade naturligviis ogsaa i den Xllldc Gmelinske 

 Udgave af Syst. nat.''*), fremdeles hos Dilwynn ''O, Turton-«), Wood'-'.), (Montagu)--) og i flere 

 andre mindre betydelige Arbeider*); medens andre Forfattere endnu opforle dem som 



'') .Martini, Verzcicliniss einer auserlesenen Sannnlunj; von Naluralien. 1767. 



S. fremdeles Neues system. Conch. Cab. 1. (1769) p. 194, og især den taliellariske Oversigt i 

 system. Coneh. Cab. III. (1777). 



1') Knorr, Vergnügungen des Auges und des Gemüthes. 1764 — 72. 



T. IV. I. XVII-- f. 5. Bolten angiver denne soni = hans Sinurn Inscuni; den synes fremdeles^ A. Veneris 



pallens, Humphreys, og er maasUcc = Crypt. Leacliii^ Pli. 



T. VI. p. 75. weisse Olirliipplein. t. 39. f. 5. Skal efter Bolten være = hans Sinum haliotideum. 



15) Em. .Mendes da Costa, elements of conchology. 1776. p. 146 & p. 187. Sdc (ved Trykfcil Ulde) Fam. 

 pi. 3. f. 8. 



'^) Ignat. de Born, indc.\ rerum naturalium musei Cacs. Vindebon. I. Testacea 1778. p. 393. 



1") .Schröter, Einleitung in die ConchylienUenntniss nach Linné. II. 1784. p. 176. Under II. haliotoidea 

 opförcs endnu alle de ældre Synonymer, som hos l.inné, desuden tilföies Knorr og ■\lartini. Tillige 

 beskrives som var. en Form fra Tranquebar, hvoral E.\x. havde været ham nieddeelte af Spengler. 



'f) T. I. p. VI. (179U) p. 3362. 



Gmelin oplager her II. haliotoidea saaledes som den findes hos Schröter d. e. med hans Tillæg; 

 som (var) ß, tilföies den af Chemnitz i Neues syst. Conch. Cab. X (1788) beskrevne II. neritoidea 

 (t. 165. f. 1598—9); denne horer aldeles ikke herhid, blev senere Typ for BIv's og Gray's Slægt 

 Velntina. Charactererne for Slægten Ilaliotis staae naturligviis uforandiede, dette afholder imidlertid 

 ikke Gm. fra derunder at opfore flere ikke-perlorercde Arter, H. imperforata, perversa, plicata (I. c. 

 p. 3690)! 



1") Dillwyn, a descriptive catalogue of recent shells. 1817. II. p. 972. 



-C) Turton, a general system of nature, by Linnaeus. VI. 1804. 



-') Wood, index, pi. 35. f 187. 



^-) Montagu, Testacea Biitanniae, 1803. 

 *) 0. Fr. .Müller, prodr. zool. Dan. 1776. p. 240. no. 2900. 



Den her af.M. optagne II. haliotoidea erVelutina haliotoidea ! I Fabricius, Fauna Grönl. p. 390 cr denne 

 sidste opfort som H. haliotoidea, L. Som man af Citatet „Akoperursak" seer, har SI. paa Fabricius Auto- 

 ritet oplaget denne Identification. Den korte Beskrivelse er Linnés i S. N. XII. 



