254 



scnia. men tilfüier liverkcn der eller andetsleds nogen Art af det sidste Genus. Vi see 

 her aller en længe bekjendt Slægt med flere endnu længere kjendte Arter slet ikke optaget 

 i dette, det nieesl udforlige og ineest betydelige specielle malacologiske Arbeide, som hid- 

 til har været det naturvidenskabelige Publicum forelagt! Heller ikke Swainson "*■') havde 

 været istand til — og alle Malerialicrne til Sporgsmaalets fuldslændiae oo- endelise Losning: 

 forelaae dog dengang — fuldelig at löse de indviklede Spörgsmaal, der knyttede sig til 

 Sigareterne, om deres rette Benævnelse og den Plads, de maatte indtage i Systemet samt 

 til hinanden indbyrdes; som Piesultat af sine Undersögelser i denne Retning antager han 

 2 vidt forskjeliige Grupper sammenkastedc i een, den ene Cryplostomernes, den anden de 

 Cu vierske Sigareters, og mener, at de forste som ægte Naticider maae skarpt udsondres 

 fra de andre, hvis Kavnerigdom han endnu foroger med et nyt, Chelinotus; dette er i det 

 Væsentlige kun, hvad Gray mange Aar for har lært os; naar Swainson derimod opforer 

 den nye Slægt, der sonderlemmes i Velutina, Coriocella og Chelinotus fslrictius; med Sig. 

 Tonganus, Q. & G. til. Typ.J, som Part af de nacrcrede, himmelvidt forskjeliige Halio- 

 lider: da skulle vi ikke berove ham Æren for saaledes alter at have slaaet ind paa de 

 gamle Conchologers urette, netop forladte Vei. Langt rigtigere har A. d'Orbigny op- 

 fattet den sidste Gruppes naturlige Affiniteter; i sin voy. dans l'Amer, niérid. ^J har han 

 indlemmet Cryptostomerne som en Underafdeling af Naticidcrnes Familie, medens „Lamel- 

 laria. Mig. og Coriocella" heelt fjernes fra dem. Af saadan Mening ere ikke et Par nyere 

 Forfattere, Adams og Lovell Reeve; i den nialacologiske Deel af voy. of the Samarang^') 

 synes disse Forfattere tilböielige til at forene baadc Marsenierne og Slomatierne i deres 

 Familie Keritacea! — Forskjeliige nye Arter, henhorende til denne Gruppe, som iovrigt 

 ligger udenfor denne Afhandlings Forniaal, ere eflerhaanden blevne bekjendle; i andre 

 Henseender kan vor Kundskab til den neppe siges at være bleven synderlig större. 



Endnu en Iredie Gruppe staaer tilbage al omtale, den der til Typus synes at have 

 H. neritoidea, L. Denne Linneiske Art synes ogsaa at have været Linnés Samtidige ube- 

 kjendt, og forblev det endnu længe eller rtttere er det maaskee endnu. Heller ikke kom 

 nye Former til, der kunde gruppere sig med den. 1815 opstillede Rafinesque^^) en Slægls- 



■•S) A Treatise on nialacolojfy. p. 234 & 355. 



50) Mollusques. 1835—43. p. 400. 



51) .Moll, by Adams and Lovell Reeve. 1848. p. 54. 



52) „Specchio delta science o giornalc encyclopcdico di Sicilia. Palermo. 1814." teste ipso Journ. do Phy- 

 sique, t. 89. p. 182. (1819.); forst her tilsatte han, eltcrat Cuviers .\nat. de JIoll. var ndkomnien, Be- 

 mærkningen oin Ligheden med Sigaret, Cuv. (cf. Hang.) 



Uden Forandring er Slægten gaaet over i Diet. sc. natur. t. 32 p. 260 (1824. Blainville), i Blain- 

 ville man. de malae. p. 467; i Rang abrégé. 1829. (appendix p. 375.) 



