255 



fbrm , Oxynoö, men med saa mangelfuld Cliaraclerislik, at del vanskelig- med Sikkerhed 

 lod sig afgjöre, om det var en feilaglig — eller mangelfuld — characleriserel Marsenieform 

 eller maaskee et fra denne forskjelligl og aldeles nyt Dyr, hvad, hvis Gjælleforholdet skulde 

 være riglig opfattet, vel skulde være muligt; men maaskee beroc disse „liranchies margi- 

 nales striées Iransversalemcnl" paa en lignende Feillagelse, som den Cuvier gjorde sig 

 skyldig i ved sin Sigaret*); Kappen er „élargi en deux ailes latérales" og Dyret synes 

 herved at blive lig Vanicoro-Dyret, saaledes som vi kjende det fra Quoy og Gaimard. Dr. 

 i5eck havde allerede tidligere gjort mig opmærksom herpaa, sauit bemærket, at ifolge Skal- 

 forholdene O.xynoén vel kunde være begrundet paa en med Liiinés H. neritoiden con- 

 generisk Form; iövrigt kunde Muligheden ikke benægles af, at der til Grund for denne 

 sidste vel ogsaa kunde ligge en Velutina **}. De Forfattere, der have behandlet Middel- 

 havets Molluske-Fauna, omtale derfra ingen Vanicoro. Mulig falder da Ufq.'s eneste Form, 

 Oxynoë olivacea, der er fra Middelhavet, sammen med Liii#és H. neritoidea, for hvilken 

 intet Hab. er angivet. Ethvint Materiale til nærmere IJeslcmmelse mangler, og dette Spörgs- 

 maal maa saaledes overlades komniende ündersögclser til Afgjürelse. Rafinesques Oxynoë, 

 som af alle Forfallere ■"**3 har været anseet for en Stomalia, Hill. rCryptostoma, Blv.), kun 

 af Couthouy *'') for en Marsenieform, er idelmindste en fra begge disse heell forskjellig 

 Slægt, sandsynligviis med H. neritoidea, L. til Typus. Denne Rafinesques Slæglsform ansee 

 vi atter for = Vanicoro, Ouoy & Gaim. ^^); senere har denne faaet forskjellige andre Navne, 

 der som Synonymer gaae ind under samme; den er saaledes af Gray 1839, 1841 kaldet Merria^^j, 



*) See den anatomiske Undcisüftelse (næste Afsnit). 



**) Adskillige nordiske Forfattere synes saaledes med Chemnitz (X. p. 306) al anlairc Linnés II. iieiituidca 

 opstillet paa den meest hckjendtc nordiske VeUuina. [Penne Nordens Form synes forst omtalt af 

 Olafscn Off Povclsen (Reise ffj. Island. 11. 1772. p. I0'7. G. Olnbogaskjel) , der ansaac den for l.inncs 

 Patella neritoidea (som er en Crepidula). Jliillcr oplog i sin pd. 2873 Ira Olalsen denne «sd<kre „Pa- 

 lella testa ovata, apice snbspirali obtuso", som lian dog ikke ansaac for Linnes P. neiitoidca; medens 

 han efter Autopsi oplog den samme Form som Bulla velutina (pd. 2922) og lod den afbilde for Ziol. 

 Dan. (T. III. p. 32. t 102. f. 1-4); det samme Dyr var af O. Fabricius (Fn. Gronl. p. 3SI0) blevet 

 beskrevet som Helix haliotoides, !.. og figurerer under delte Navn endnu for 3die (iang hos 51üllcr 

 (pd. 2900). Jlohr (Forsog til en islandsk Nalurliist. 1786. p. 138) gjûr forst opmærksom paa hiin, 

 Olafsens væsentlige Feiltagelsc.] 

 ***) Ligeledes af Gray i Proc. z. soc. 1847. p. 150. 



53) Boston Journ. II. (Jan. 183S). p. 90. t. 3. f. 16. 



3->) Voy. de l'Astrolabe. Mollusques. I. (1834) p. 239, pi. 66 bis f. 20-22. 



**) .Mcrria forst i Beechey, voy. zool. p. 137. 



Senere findes denne ligesom ogsaa Nioma-Benævnclsen benyttet i de forskjellige Udgaver af Syn. 

 Br. Mus. 



I Proc. zool. soc. 1847. p. 15G trækker Giay dem som Synonymer ind nndcr Vanicoro, Q. & G. 

 [F.fter Agassiz, Nomenelator (og Hermansen, ind. gener, malacoz. prim.) skal IN'ioma derimod være en 

 Trocboidé. Er det Grays mindre stringente Udtryk „pedal appendages" (cf. .Merria 1. c.) der er Skyld 

 i denne Vildfarelse?] 



