-je 



258 



senere Arbeider har Gray ogsaa fulgt denne Fremgangsiuaade, (medens han for Helbhnifs 

 Sloniatia aller har fremdraget Benævnelsen Slomax, Mlf. ). Af de övrige Benævnelser har 

 man neppc forsiigt at vindicere andres Ret end Lamarcks og Blainvilles *3; Lamarcks have 

 nyere Forfattere i Almindelighed [Brown^j, Deshayes**), Philippi*^), van der Hoeven®) o. fl.] 

 meent at burde beholde; Hills Sloniatia har, som anfört, et Par Decenniers Prioritet; des- 

 uden mene vi at have givet tilstrækkelige Grunde for i alle Tilfælde al udelukke Lamarcks 

 Benævnelse, idet vi have viist, hvilken Forvirring dette Navn allerede har frendialill. 

 Benævnelsen Cryptostoma maa bortfalde af lignende Hovedgrund som den Laniarckske. 



Om den tredie Gruppe kunne vi endelig falle os i större Korthed; det er den, der 

 sandsyiiligviis maa have Helix neriloidea, L. til Typus. Slægten Oxynoë, Rfq. (1814). der 

 her antages opstillet paa en idelmindste med hiin Linneiske Art congenerisk Form, maa 

 blive staaende, og de mange andre Benævnelser gaae ind som Synonymer under den; saa- 

 ledes synes allsaa Slægtsnavnene Vanicoro, Q. & G. (1834), Merria Gr. (1839 & 1841J, 

 Nioma Gr. (1840j, Leucolis Svv. (1840), Narica Recluz (1841) at komme til at udgaae 

 af Systemet eller idelmindsle for Oieblikkel at niaatle udstryges som uholdbare Slægts- 

 benævnelser. 



Eflerat nu Stomatia (HilO-formerne ere fjernede som henhöremle ti! Naticidernes 

 store Gruppe, eflerat ligeledes de meget forskjellige Oxynoider C^ Vanicoridae, Gray) ere 

 udsondrede, bliver Marseniernes Afdeling tilbage, en lille, men vel begrændsel Gruppe, 

 hvis anatomiske og zoologiske Forhold de tvende ITdgende Afsnit i denne Afhandling skulle 

 behandle. Adskillelsen af disse 3, paa Grund af en flygtig Overeensstennnelse i Skalform- 

 forhold hidtil sammenblandede Grupper skyldes forst den nyeste Tid (Gray, O- & Gaim., 

 Loven), men synes saalidt at være bleven Videnskabens almindelige Eiendom, at det nyeste 

 C1850) större generelt-zoologiske Arbeide, van der Hoevens''''), endnu sanmienhober dem i 

 een og samme Familie og det endnu med liere aldeles uforligelige Former. Her er Cuviers 

 Standpunkt endnu ikke overvundet, og Sigarelerne staae systematisk endnu uforandrede 

 som 2 Decennier tidligere **). 



*) AltPi' ilt njiiie Benævnelsen Catiniis ujelilencle, er aldeles urimeligt; saadant er forsôgt i en „Forteg- 

 nelse over Biskop Fabricius's cltejladte >'aturalier." Klihvn. 182J. p. 71. (Catinirs lialiol.) [Trykt elter 

 Fabricii Ms.) 



**) Eniimeratio molliiscoruni Siciliae. I. (1836) p. 165. II. (184'1) p. 1-J2. — AbbiMungen n. Beschreib. I. 



69) Ilandbuch der Znologi. I. p. 764. 



**) Ogsaa hos Nyst (Mern. des savans étrangers par l'acad. roy. (!■' Bruxelles. XVII (1845) p. 437) ind- 

 befatter „Fani. Sigarcls, Cuv." Slægterne Katica, Ads. ! ! ! og S.garetns, Lanik.!!! [Adansons Natiee, 

 Katica er som hans övrige Slægter væsentlig opstillet paa Dyret selv (cf. Ads. p. 82); af Slægtens 



