264 



som indbyrdes forskjellige, hvad de efter Sammenligning af de Cuvierske med den senere 

 publicerede ßlainvilieske Fig. (Manuel de malacol. pi. 42. f. 1) i Virkelighed ogsaa synes. 

 Ikskrivelserne ere hos begge Forfattere for ufuldstændige til deraf med Bestemthed at 

 udlede deres Forskjelliglied elier Identitet; Cuvier anforer, at hans Exem|)larers Farve i 

 levende Live maa have været „fort brune". Régne animal raadspörges forgjæves i denne 

 Anledning; det skulde dog synes af Opforeisen af Coriocella ved Siden af Sigaretus, tilmed 

 med den Note, at der virkelig er en Skal tilstede, — at Cuvier har undersögt den ßlain- 

 vilieske Form og fundet den forskjellig fra den, som han selv forst havde; analomeret. 

 Dersom ikke paa den ene Side den Cuvierske Afhandlings tydelig udprægede Utilforladeiigiied 

 baade i Text og, som det ikke mindre synes, i Figurer, stillede sig iveien for enhver 

 derpaa bygget Slutningsfolge, og paa den anden Side ikke enhver Benægten af den mu- 

 lige Forekomst af en mere borealsk pranget Form paa de af Cuvier angivne Localiteler, 

 ved vor ringe Kundskab til Familiens geographiske Udbredning, maatte synes umoden, 

 kunde man næslen fristes til al ansee denne Form for middelhavsk, og nærmest som = 

 den delle Chiajeske Sigaretus Adansonii. Det var endelig ikke umuligt, at Fig. 1 & 2 hos 

 Cuvier fremstillede en, Fig. 3-8 en anden Art. 



Den anden af disse Anatomier, Blainvilles*J, er noget yngre (1827); den er noget 

 mere udfort, og har temmelig rigtige Angivelser af Hjertets, Fordöielsesorganerncs, Nerve- 

 systemets Leie og Formforhold; men er iövrigt ligeledes temmelig fuld af betydeligere 

 Feillagclser. De- Dyr, paa hvilke Blv. anstillede sin Undersögelse, hidrorle fra de engelske 

 Kyster CCanalen), og vare ham meddeelte af Dr. Leach; Blv. ansaa dem som dannende en 

 ny Art, Sigaretus convexus (see næste Afsnit). 



Næsten samtidig (1828) med foregaaende er den 3die og maaskee bedste af disse 

 tre lidet betydende Anatomier; det er delle Chiaje's**). „Tungen" (d. e. Raspepladen), kun 

 netop nævnet hos Cuv. ogBlv., er her taalelig beskrevet, begge laterale saavelsom Median- 

 tanden omtales (og albildes!) *'"*)• Den haarde indvendige Mundbeklædning omtales som en 



*) DiotiDiiii. se. niilLir. T. 19. iirl. Sigaicl. (p. 1ü.i). 



Blv. repioduccier Cuv. s ældre (cf Bull. soc. I'liiloin. 1T99 no. 31 p. 52) .^rigivclse af (ijæller 

 inellern Kappe Off l<'o(l, oi; siimmenligner udtryUliclijf dctle Foihold med det hos l'atellernc; Kremstd- 

 lingen af .MundbyKiiingeii er riiegel füivinet; Mimdens lloinheklædnirig (som Cuvier har ovcrsoet) synes 

 lian at have fundet, men ansecr den for stærke Mnskelpartier til Tunfreii ! 

 **) IMcmorie sulla storia e notomia dcgli aniuKili sen/a veilehre. III. p. 216. pi. 47. ,,f. 5, IS, 21." (desuden 

 10, 11. 19, 20). 

 ***) Fig. 19 paa pi. 47 hos delle Chiaje fremstiller Taiidbevæbningcn af „llelix neritoidea"; f. 10 og 11 

 Mundens Hornbeklædiiing (cf. p. 203). 



Hvad delle Chiaje mener med den „tncdiano lungo cd aciinilnato cirro, che c inscrite nel principio 

 del canaletto o sifone oonducenlc nel cavo branchiale" veed jeg ikke. Fig. oplyser i saa llcnseciide 

 aldeles Intel. 



