267 



bestandig blive svagere. Betragtes Dyret fra Underfladen, sees disse Linier forrest med 

 en Retning forefler, længere hen paa Siden udad rettede og baglil bestandig mere bagud - 

 rettede, indtil de bageste fra begge Sider modes paralellöbende med Dyrets Længdeaxe. 

 Under Mikroskopet sees hver beslaaende af et Dundt temmelig tykke, noget flade, parallel- 

 lobende, udeolle, glatte Traade, som udefter blive tyndere, og ofle der sees noget slange- 

 bugtede; udimod den ydre Kappebræmme tabe de sig, imedens de her tillige sprede nogle 

 af deres Traade. Hverken ved Injection (paa hvis Resultater jeg iovrigt ved denne 

 Undersögelse aldeles ikke tor stole) eller ved Mikroskopet have Kar været at opdage 

 i dem. 



Denne Stribning, saa tydelig paa den ydre nedadvendle Flade, sees paa den 

 indre mod Skallen vendende^ fuldkommen glatte Hudside, kun svagt gjennernskinnende; 

 den er altsaa ikke det, man kunde have antaget den for, det ydre Udtryk for Striberne 

 paa den indvendige Skal. Det er sikkerlig den, der bar forledet Cuvier*) og senere 

 Blv. til hos disse Dyr at antage Tilstedeværelsen af udvendige Gjæller under Kappen. 

 Stribningen af denne llududbrcdning synes, skjöndt intet Sted omtalt og afbildet kun hos 

 Canlraine [M. Audouini (C.)], at være characlerislisk for alle ægte Marsenier; den iagttages 

 meget tydelig baade hos M. latens og M. producta. 



Huden paa Ryggen er tyk, jævn eTIer svagt knudet; jeg havde forst troet heri at 

 kunne see et Kjonsmærke, meent, at Hannernes Hud ved den sidste Egenhed skjelnede 

 sig fra Hunnernes; saadant synes imidlertid ikke at være Tilfældet; af 3 o, som bestemt 

 lilhörte samme Art, havde den ene en fuldkommen glat, de 2 andre en svagt knudret 

 Hudoverflade. Skallen kan tydelig foles, men ikke sees gjcnnem Huden; kun dens almin- 

 delige Omrids tegne sig bestemt udvendig. Endnu tykkere end hos Middelhavsarterne var 

 denne Hud hos M. producta, medens den hos M. latens derimod er meget tynd. — Huden, 

 som allerede for det blotte Öie viser en Mængde spredte lysere Puncter, sees under 

 Mikroskopet sammensat af större og mindre rundagtige eller uregelmæssigt kantede Celler 

 med mellemleirede Kjærner og Elementarkorn; disse Urdele ere samlede og tæt sammen- 



*) Bulletin des sciences par la Soc.Pliiloinatique. 4lo Paris no. 31. (Vendémiaire an VIII = Octb. 1799) p. 52. 

 „Sur l'animal du Sigaret. (Helix lialioloidea, L.)". 



Ce mollusque est du nombre de ceux, qui paraissent d'abord nuds, c'est à dire dépourvues de 

 coquille, et qui cependant en reccicut dans l'épaisseur de leur manteau. Au premier coup d'oeil il 

 ressemble a une large limace ou mieux encore à un doi is , qui n'aurait point de brancbies sur le dos. 

 Il est ovale, convexe, lisse et son manteau déborde son pied tout autour; sous ce larjje rebord sont 

 des raisseaux , qui paraissent rhsiinés à la respiration; la lèle est sous la partie antérieure du 

 manteau, applatie et portant deux courts tentacules; à son côté droit sort la verge, qui est grosse et 

 longue; la coqudle est dans le manteau sans adhérences comme l'os de la seiche, mais les viscères se 

 moulent dans la spirale". 



34* 



