274 . 



Ket med det oiiilalle bageste Mundparli, medens den nedre Ende frembyder den egentlige, 

 næslen kredsrunde lille Mundaabning, hvis indvendige Rand er nieffet flint og sirlisr furet; 

 lige ovenfor den furede Rand bemærkes 2 modslaaende, fremragende, brunlige Kanter, der 

 fortil slöde sammen i Middellinien; de ere de frcmstaaende Spidser af Læbernes hornagtige 

 Beklædning. Læbernes indre Flade er nemlig her, som hos saa mange andre Gastræopoder 

 Cisær meget stærkt fremtrædende hos Aplysia, Haliotis, Chiton o. 11.), næsten i hele sit 

 bageste Omfang forsynet mnd en tyk hornagtig Bevæbning; matrix for denne er allid en 

 glat fremstaaende Hudfiade. Hos adskillige Gastræopodformer har denne Bevæbning, naar 

 den er mere lateral og fastere i Siructur, hele Udseendet af Kjæbcr O, og saaledes ogsaa 

 hos vor Form, hvor jeg i Begyndelsen virkelig var nær ved at ansee den for saadanne; 

 den nöiere Undersögelse, deres derved tydelige indbyrdes Sammenhæng fortil, ligesom ,den 

 fuldstændige Mangel af særegne Muskler til Bevægelse af den, lærte mig snart, at den ikke 

 kunde have Functioner som saadanne; den har vel kun den at beskytte Læbernes og Mun- 

 dens indvendige Væg mod Raspepladens Tænder, samt tillige at afgive et fast, usaarligt 

 Stoltepunkt, hvorimod Fodemidlerno kunne trykkes, medens Tænderne paavirkc dem. 



Hos Marsenien danner den afsondrede Hudflade'-') paa hver Side et fladt, lidt 

 fremstaaende Parti, der modes oventil i Middellinien; især fortil slaae disse Partier med en svagt 

 böiet Rand frem fra den nedenfor liggende Sliimhinde ''). — Selve Horiibeklædningen 

 viser sig som to i Omrids ikke fuldkommen ægformige, med den spidse Pol skraat 

 fortil og nedad rettede, efter Mundhulen boiede og forholdsviis temmelig store Pla- 

 der*), der med de mod hinanden vendende, ovre, lidt omböiede Rande ere oventil sam- 

 mensmellede, medens de nedre Rande ere adskilte ved et smalt Mellemrum. De ere 

 temmelig faste, hornagtige, mod deres bageste Rand mere tynde og gulige (lieelt ud imod 

 Randen endog farvelöse), fortil meget tykkere og sortebrune; denne forreste Deel staaer 

 paa den udadvendende Flade betydelig frem fra den bageste og danner med denne en 

 Fals, hvori optages den fremstaaende, ovenfor omtalte, forreste Rand 'af matrix. Hele denne 

 tykkere Deel af Hornbeklædningen synes udad fri for nogensomhelst Tilliæftning og har 

 en temmelig skarp nedre Rand, der kom tilsyne indenfor de furede Læber ^j. — Under 

 Mikroscopet viste Hornmassen sig i sin slörre og tyndere Deel sammensat af yderst fine, 

 tæl sammentrængte Traade; i den forreste tykkere Deel gjenfindes de samme Traad- 



•) Cuvier (Méin.) anscer den ogsaa hos Ilaliolis for Kjæber; ligeledes Lebert (J. M. Aich. 1816. p. ^■IQ. 



t. XIII. fig. 20 aa). 

 -) Tab. I. Hg. 13 *. 

 •1) Tab. I. Fig. 13*'. 

 ■») Tab. I. fig. 17, 18. 

 S) Tab. I. fig. 11. 



