278 



Raspepladen har hos de undersögte Marsenia-Arler en Længde af 7 — Ø""™'), hos 

 M. lalens synes den relativ noget længere; med sin slorre, bagtil liggende, spiralrullede 

 og i en Skede indesluttede Deel træder den hyppigst med IJ Spiralvinding frit ind i 

 Dyrets Peritonealliule; medens den fremadliggende Deel, som hviler i en Indsænkning midt 

 lienad den ovre Flade af Tungen, til hver Side er udbredt i en vingeformig Deel (aiae 

 radulae, tilsammen discus radulae)-), der hviler paa og danner en Beklædning over den 

 ovre Flade af dennes Sidedele; bagtil skyde disse Vinger sig ind under det Muskellag, der 

 fra Mundcavitetens Sidevægge gaaer paatværs henover Tungens Rod og dækker Tungeske- 

 dens forreste Deel; fortil og til Siderne slaaer Raspepladen sig med sine Vinger ned om 

 Tungens Rande og taber sig meget fortyndet bagtil paa Tungens Underflade. En skjold- 

 formig Forende af Raspepladen, som den her forekommende, og nodvendig forat forplante 

 Muskelvirksomheden over paa den tandbevæbnede Deel af samme, findes mere eller mindre 

 udviklet hos mange Gastræopodformer, maaskee kunde den endogsaa siges at forekomme 

 hos alle dem, hos hvilke en mindre bred Lacune er underlagt hiin tandbevæbnede Deel''). 

 Raspei)laden er yderst tynd, i sin bagtil liggende Deel noget böiet efter Fladen, saaledes 

 at Sidelænderne derved mere nærmes til hinanden, og Mediantanden kommer til at ligge 

 noget dybere; i sin forreste Deel er den mere flad faf indtil henimod ,^""" Brede); efter 

 sin Slruclur synes den maaskee nærmest af brusket Natur, saaledes som den ogsaa angives 

 af Poli og Lebert; dog maa derved bemærkes, at den Brusken eiendommelige endogene 

 Celledannelse mangler; som en Art Epithelialvæv (Loven, Middendorff) kan den idetmindsle 

 her ikke betragtes, og overhovedet kan en saadan Opfattelsesmaade vel neppe gives 

 Medhold. Bruskelementerne i Raspepladen cre iovrigt ofte meget svagt udviklede, og selv 

 i Leberts Arbeide synes enkelte af Afbildningerne (sml. Haliotis 1. c. t. XIM. f. 27) at 

 tyde paa en ganske anden, end den Brusken eiendommelige histologiske Bygning. — Den 

 viser sig, betragtet fra Underfladen, yderst fiint længdestribet med næslen forsvindende 

 ovenover leirede Celleelementer; Mediantændernes tvedeelte Basis synes indskudt mellem 

 begge Lag. Ogsaa hos disse Former er den tandbesatte Deel af Raspepladen mod Siderne 

 begrændset af en frcmstaaende Liste ^), der forlober efter hele Pladens Længde, men 

 samme er her tillige halvrcndeformig udhulet og dækker Randen af Sidetænderne, fra hver 



») tab. I. f. 19. 



-) Jlindie goilt oibis radulae (Middendorff). 



•*_) Ucii anfôies og afbildes saaledes aT Troschel hos Paludina vivipare (I. c. p. 272 pi. X. f. 2), af l.ebert 

 hos samme (I- c. p. 454. pl. XII. f. 37a), samt hos Patella (pi. 437 p. XII. f. 1—2), samt lios llalyolis 

 (I. e. p. 449. pl. XIII. f. 20); af .Viddendoiff hos Chilon (p. 55. t. III. f. 10); af Poli hos Cyp. lurida 

 (Test. utr. Sic. III. 1826. pl. XLV. f. 27), Bucc. galea (I. c. pl. 1. f. 3), og Haliotis (I. c. pl. LV. f. 27) 

 o. hos 11. 



*i tab. I. fig. 20. *. 



