291 



uligestore og uregelmæssige, afrundede, vableagtige, i hinanden overgaaende Ophöiniiiger; 

 lios O. carnea er den mere jævn, kun ncil tnod Randen meget blödere, derhos uregel- 

 mæssig og ligesom blæreformig oppustet. Udvendig fra er end ikke det fjerneste Spor af 

 en indesluttet Skal at opdage hverken ved Synet eller ved Foleisen. Med en egentlig 

 Bræmme stod Kappen ikke frem over Foden, skjondt den ragede betydelig, men i Randen 

 mere afrundet ud over samme; paa Kapperandens Underside var en Stribning af den Art 

 som hos Marsenia (Subg.) ikke at opdage. Flækkedes Huden, saaes dens Indside overalt 

 fuldkommen glat, kun med fine bueformige Linier og (især fortil) hos O. gronlandica noget 

 sort pigmenteret. Under Mikroscopet viste Huden samme Bygning som hos Marsenierne; 

 dog syntes Traadelemenlcrne i det Hele i rigere Mængde tilstede end hos denne Slægt. 



8kal. Indenfor Huden ligger en Skal, som er fuldkommen hornagtig (cornin), for 

 hvis Formforhold vi iövrigt henvise til den i næste Afsnit givne Beskrivelse. Skallen dæk- 

 ker kun omtrent Halvdelen af Dyrels Indvoldsmasse; Resten ligger frit bagtil fremragende 

 og. her kun dækket af Kappeudviklingeii , som sluttede sig noie til denne nogne Deel 

 som til Skallen, men iövrigt intetsteds var hæftet til Indvoldsmassens overalt glatte Perilo- 

 nealoverflade. Peritonealhinden viste sig som en struclurlös, ligesom i alle Retninger af 

 krydsede, grenede, klare Fibre gjennemtrukken Membran; hine vare dog aliene eller idet- 

 mindste for störsle Delen yderst taistaaende og talrige Foldninger i Membranen. Paa 

 Skallens Indside ere Muskelindtryk neppe kjendelige; intetsteds viste sig mindste Spor til 

 Kalkafleiring paa eller i Skallen; under Mikroscopet viste den sig tilsyneladende slructur- 

 IÖS med tydelige Tilvæxtstriber , der ved at trænges tættere paa hinanden paa sædvanlig 

 Viis havde frembragt de for det blotte Oie synlige Tilvæxtlinier, Forat bevare Skallen 

 kunde jeg ikke anstille nogen chemisk Undersögelse af samme; concentreret Saltsyre, paa- 

 gydt over en ringe Strækning af den, fremkaldte ingen Opbrusning. 



Skallen spiller her altsaa væsentlig kun en Rolle som beskyttende Aandehulen; 

 indenfor den her behandlede Familie frembyder Onchidiopsis da Skaludviklingen paa sit 

 Minimum og bliver saaledes indenfor denne Gruppe det tilsvarende Led til Limax, Testa- 

 cella, Parmacelia, — Aplysia indenfor andre Grupper af Gastræopoder. 



Tyiidkappeii. Eflerat Skallen er borttaget, viser den af samme bedækkede Tynd- 

 kappe sig som en guuhigtig Flade, der fortil er mere gjennemsiglig og derved rober den 

 underliggende Gjællehule; her sees da de gjennemskinnende, til Gjællehuleiis överste Væg 

 hæftede Gjæller, en forreste mindre og bipectinaf, en bageste större med eensidige Gjælle- 

 blade; hos O. carnea viser den forreste lille Gjælle sig som en na;sten sort, elliptisk lille 

 Flade, idet Gjæliebladene ere hæftede til en siiadan. Mere bagtil er Tyndkappen faslvoxet 

 til Forplantningskjertlcns og en Deel af Leverens Ov(;rflade, mod venstre Side sees tillige 

 det gjennemskinnende Hjerte. Hele denne Hudflade begrændses af en smal, men meget 

 tydelig, temmelig fast og seig Tykkapperand, hvis Underllade fortil og mod Siderne er 



37« 



