297 



Tiinofcluilens (Lacunens) Sidevægge dannes af Indcirandenc af lælslaaende niiiscu- 

 Jöse Blade, der ere stillede skraat indvendigfra udad og lorlil, derhos noget sammen- 

 rykkede i 3 — 4 slörre Masser; de udspringe, den forreste fra Saddel vingens bageste og 

 nederste Deel, de ovrige fra Lacunens Bund, og stige med en liöining haglil alle opefter 

 forat hæfte sig til Undersiden af den Hinde, der danner den ovre Flade af Tungens Side- 

 dele; del forreste Bundt af samiiic kommer da til at hvile paa og dækker en stor Deel af 

 hine Vinger. Hulens lîund (d. e. bageste Væg) dannes af Mundcavitetens egne Vægge; i 

 dens Gulv opdages fine Tværrækker af korte Muskelbundter, som med Enderne gribe ind 

 i hinanden; mindre tydelig vise sig tre efter hele Hulens Længde forlobende Strænge, som 

 fortil synes at tiefte sig lil Saddelens nedre Rand, bagtil at staae i Forbindelse med det 

 Lag af tværlobende Muskeltraade, som bagtil lukkede Hulen 'J- Nogen Conimunications- 

 aabning mellem denne Hule og den större, hvori hele Mundpartiet hos Gaslræopoderne er 

 befæstet, var ikke til at opdage. — Ovenfor omtaltes tvende Muskelpar, som bagfra hæf- 

 tede sig til Tungens Rod; de gik over, det ovre og ydre i det Muskellag, som fremkom 

 ved den opad og nedad stedfindende Sammenfly den af hine Muskelblade; det nedre og 

 indre syntes at oplöse sig imellem de i Hulens Gulv forefundne Muskelelementer. 



Den paa Tungen hvilende Kaspeplnde '-) havde hos begge undersögte Arier samme 

 absolute LæMigde (c. 9J"'"'-j og næsten samme lirede (hos O. gronlandica g""" ; hos O. 

 carnea J"'"' j''), var altsaa hos den noget större O. carnea af en relativ mindre Slorrelse. 

 I sin bagtil liggende, opadkrummede og i en Skede indesluttede Deel er Pladen noget sam- 

 nienboiet fra den ene Side til den anden, saaledes at de midterste Tænder komme til at 

 ligge dybest, og Pladen derved i denne Deel synes mindre bred; den i Mundhulen liggende 

 Deel er næsten flad, især fortil, dog med lidt hævede Rande. I Mundcaviteten breder 

 Raspepladen sig som sædvanlig lil hver Side ud i en Vinge, der hviler paa den ovre Flade 

 af Tungens Sidedele; denne vingeformige Deel boier sig ned om Tungens Spids og Sider 

 og skyder sig med sin Rand ind under det paa sammes Underside værende stærke, tvær- 

 lobende Muskellag; ligesom Vingerne oventil krybe ind under den til Tungeskeden hörende 

 Muskeludbredning. Paa Tungens ovre Flade have Vingerne nærmere ved den landbesatte Deel 

 af Raspepladen en Tykkelse af c. 0,015"'"', paa Undertladen var den kjendelig tyndere. 

 {= OjOOS""""- og omtrent af samme Tykkelse fandtes selve den landbevæbnede Plade. 1 

 histologisk Bygning stemmede Raspepladen her med den hos Marsenien ; dog vare Celle- 

 elemenlerne i den vingeformige Sideudvikling mere tydelige, indad imod den tandbesatte 



1) Tal. III. Fiff. 21, 22. 

 'J) Tall. Ill FiR. 13. 

 ") jVïiall i Miindeavitclrii. 

 ViJeusit. Selsk. Skr,, b llxkki;, n^iluividrn^k. u^' mailuvii. Aia. U<1. :{. 



38 



