308 



Mclleiiihtiulcii O Cl' eii lynd Plade, noget sammeiiböiel fra Side lil anden saalcdes, 

 at den ijverslc Flade fra Midlen f;ilder skraat ud lil begge Sider. Tandens Omrids er 

 næslen fiiirsidig; den forreste Hand convex, den bageste i Midten lidt excaveret, Side- 

 randene tenimelig stærkt udrandede; Tandspidsen er svagt tilbageböiet eller næsten opret 

 og har en stor median Od og flere (3 — 4) Randtænder til hver Side af samme. 



Den store, op lil Mediantanden sludende Siiletaiul-), er i det Væsentlige bygget 

 som hos Marsenia og Onchidiopsis og af noget lignende Form, dog mere langstrakt. Den 

 dannes af en Plade, hvis ovre Deel udbreder sig i en Iresidig, flad, indad mod Tunge- 

 membranens Midte rellet, næsten under en ret Vinkel böiet Hage eller Spidse; men som 

 forneden er efter Længden sanimenboiet i en udad (d. e. mod Randlisten) aaben Ilalv- 

 canal, som ved sin indsnevrcde Grund halvskedeformigt omfattes af den bagved liggende 

 Tands Halvcanal. Foroven og ned langs den ydre Rand af de to veJ Sammenboiningen 

 dannede Rlade er Tandpladen ableles gjennemskinnende og næsten farvelos; forneden er 

 Tanden derimod mindre gjennemsiglig og gnulagtig farvet; hiint lyse Parti knækker let 

 af fra den ovrige Grad af Tanden (f- 15 t')- Betragtes en saadan Tand under Mikrosco- 

 pet i sin sædvanlige Stilling (in siUi), da seer man Spidsen i skraa Retning, tildeels under 

 Forkortning, men af det ovrige kun den ydre Overflade af den ene Sidehalvdeel. Pladens 

 nedre Deel viser sig da af en næslen aflang-fiirsidig Figur, omtrent dobbelt saa lang som 

 bred; Profdlinien indad (o: mod Tungemembranens Midllinie) har omirent ved Midlen en 

 lille Udbuglning, Sidcranden ligeoverfor (o: den udadvendende) en tilsvarende Udranding; 

 Pladens nedre og ydre Hjörne er lidt fremtrukken, men but, det indre skjules aldeles af 

 den bagved liggende Tand. S()idsen er skjævt-lresidig, dens Grundlinie viser sig let ud- 

 randet, fortil lober den ud i en forlænget Od, indenfor hvilken [laa den ene Side sees 

 een , paa den anden tvende smaa Randtænder. 



Uniler den mikroscopiske Manipulation brækkes Tænderne let; underliden lösnes 

 en enkelt dog heel, alligevel kan man ofte længe arbeide forgjæ'ves paa at bringe den i 

 saadanne Stillinger, at dens forsk jellige Sider kunne iagttages. Naar man faaer Tanden 

 saaledes placeret, at den in silu indadstaaende Flade vender opad mod Iagttageren, viser 

 den et næslen spaleldannet Omrids (s. ISf'^O; f'fns Grund er sammenlrukken til et lille, 

 stilklignende Parti, der omtrent oplager '-': af hele Tandpladcns llöide, er omtrent ligesaa 

 bredt som langt, næslen fiirsidigt med skraat afskaaren , svagt indbuglel Grundlinie; opad 

 udvidet, gaaer Slilkparliet efterhaanden over i et næslen quadratisk Midiparti med afrundede 

 Hjorner. Dettes överste og forreste Rand böier sig om og danner den nu freinliggende 



>) Till). IV. Fig. 14, 15 », ;.', a", y. 

 -) — Fis- 15 b. 



