323 



at (len (ia'kkiT licit- Sl<allon,s iipriphcriskc Onikiods og syiios ill kiiiinc dække ogsaa en Dec] al" 

 sainiiies Rygsuie ; cii eiuliiu videre skridende Udvikling af denne Bræmme vil fremkalde en Luk- 

 ning over Skallen, som saaledes bliver indvendig; delte er Forholdet hos Marsenia og Onchi- 

 diopsis, el Forhold, som allsaa skyldes en Udvikling af K.ippcn og ikke af lobus opcrculiger. 



Eller de hidtil foreliggende Data sikkrcre at heslenune denne Dyregruppes nuvæ- 

 rende geographiske Udhrcdning, er neppc muligt. De egentlige Marsenier (Subgenus) synes 

 mecst at lilliore de koldere og tenipereerte Have. Det med Hensyn til sin Molluskefauna 

 nu ganske godt undersogte Middelhav frembyder en forholdsviis betydelig Mængde Arter 

 (niaaskee 9), hvad dog rimeligviis kun vil findes begrundet i de paa selve Stedet anstil- 

 lede Uiidersogelser, hvor saaledes disse Dyrs store Forinforandcriighed (ved Spiritus) og 

 Fragilitet i Skallen have lagt samme færre Hindringer i Veicn. Fra Ishavet og den nord- 

 lige Deel af Atlanterhavet ere adskillige Former (idetmindste .5) bekjcndte, og i den tro- 

 picale Deel af Atlanterhavet ved de vestindiske Öer synes en Art ogsaa at forekomme. 

 Fra den nordlige Deel af det stille Hav er ingen Art bckjendt (MiddendorIT omtaler ingen 

 herhid hörende Form), men i seneste Tid synes en saadan at være funden i den sydlige 

 Deel, ved Ny-Zeeland'). — Chelyonotusgruppen synes hidtil kun bekjendt fra Havet om 

 Isle de France. 



Med Hensyn til de locale Forhold, under hvilke disse Dyr leve, da er vor Kund- 

 skab i denne Retning ikke stor; af egen Erfaring veed jeg Inlet heroin; under de Undcr- 

 sogelser, jeg med Skrabe har anstillet i Sundet, den sydlige Deel af Katlegat og ved den 

 nordjydske Kyst, har jeg ikke modt nogen af de ved vore Kyster forekommende Arter 

 (hidtil niaaskee 2). De synes i det Hele al elske dybt Vand og Klippegrund (saaledes efter 

 Angivelser af Mig, Flem, Rang), kun Chelyonoterne at forelrække Sandbund. — De synes i 

 det Hele temmelig apathiske, lyssky e og ere sikkerligt kjodædende. 



Om denne lille Gruppes Forhold i forcgaaendc Jordperioder vides kun saare Lidet; 

 Skallernes store Fragilitet tor vel for en ikke ringe Deel anlages at væ-re Skyld heri. 

 Philippi angiver sin Coriocella perspicua som ogsaa funden i BasalttulT ved Militelli og i 

 Kalkstcen ved Palermo; Wood M. producta som ogsaa lilliorcnde Cragformalionen og har 

 fra samme endnu en anden Art, M. depressa; subfossil har Dr. Beck sect M. latens fra 

 Blaaleeret af de hævede Havstokke ved Bergen. Hertil turde vel indskrænke sig hvad der 

 for üieblikket om Slægtens geologiske Forhold er bekjendt'-'). — Den af Fischer (advers. 



') Hverken Kiiiiiss (die siidaliic. Moll. 1S48), Wchb & lieilliclot (liist. nat. des iles Canaries), d'Orbigny 

 (voy. dans l'Aniér. niérid.), eller Adams „cojitribuljuiis" af nye (især Jamaica) Concliylicr — nævner 

 nogen Ai 1 al denne Grnppe. 



'-') Den i Journ. oT Ihc acad. ol' nat. se. of riiilnd. I. pt. 2. 1848 onilalte og albildude (pi. XI. f. 9.) Sijf. 

 missipiensis. Conrad IVa Eoccnlorrniitlonen ved Vicksbnry (.MissisippI) er vel en Stoniatia (liill.). 



41* 



