I aa (ie horiiagtign Slammer og Grene af Slægten Antipathes , der sædvanligen henregnes 

 til Koraldyrene, finder man ofle en Mængde fastsiddende Dyr af de forskjclligsle Klasser, 

 saasom Ormror (Sfr;)!//« L.), ^nr (Dalctuus Brug.'), Skallerne af smaa Oslrea og andre Mus- 

 linger, Mosdyr iBnjozoa) m. fl., af hvilke en stor Del synes at være eiendonnneligc 

 Gjæster hos denne Slægt og allsaa kun at forekomme paa dennes talrige Arter, der so!n 

 bekjendt ofle afvige i det Ydre meget fra hinanden. Ligesom imidlertid vor Kundskab til 

 Anlipathes selv kun er meget ringe, og det fornemmelig af den Grund, al ingen af den nyere 

 Tids Reisende har havt ^n Opmærksomhed henvendt paa denne iövrigt meget mærkva^r- 

 dige og gaadefulde Form, saaledes ere ogsaa de derpaa snyltende eller fastsiddende Dyr 

 kun i en meget ringe Grad blevne undersögte; jeg griber derfor saamcget hellere Lei- 

 ligheden til ved naMværende lieskrivelsc af en paa en Anlipathes levende mærkelig Snegl, 

 at henlede Opmærksomheden paa denne forsomle Slægt og paa den særegne lille Dyrver- 

 den, der synes at holde sig til den. 



Paa en i Universitetels zoologiske Museum fra meget gammel Tid opbevaret Anli- 

 patheshüük, der, saavidt jeg kan udrede Arten, niaa henregnes til A. ericoides Esp, Own 

 Pall.) eller til A. clathrata Pali, fandt jeg henved et Dusin Stykker af den meget mær- 

 kelige Slægt, som jeg har ladet afbilde paa medfölgende Tavle Fig. 1 — 8 og som jeg paa 

 Grund af dens Opholdsted og dens eiendommelige Faslhæflningsmaade har givet den for- 

 anstaaende Benævnelse af: Rhiwchilus antipalhiim, idet jeg har maattet betragte den ikke 

 blot som en ny Ait, men tillige som en ny Slægt, idetmindste saalænge som alle de mel- 

 lendiggende eller sammenknyttende Led, der mulig kunne være mellem denne nye Form 

 og de æ^ldre, ere os ubekjendte. 



Det ovennævnte Dyr horer nemlig ifolge Skallens hele Bygning og Form saa noie 

 sammen med Arterne af Slægten Purpura Brug. og navnlig med de Arter deraf, som 

 gruppere sig nærmere omkring vor almindelige Purpura lapitlus L. og derfra gjöre Over- 

 gangen til de Former, man nu hyppigst sammenfatter under Benævnelsen Rapana Schuin., 

 at man ikke blot indlil en vis Alder maatle fore det ind under denne Slægt, men endog kunde 

 forvexle dels Skaller med yngre Skaller af dennes bekjendle Arter. Men naar Dyret er fuldt 

 udvoxet, opgiver det sin frie Bevægelighed og dermed sin fulde Lighed med Purpuraar- 

 ternc, fatter med de opsvulmede og foldede SkalUæber omkring Anlipalhesgrenene eller andre 



46* 



