368 



sig hos Anlipathes ikke nogen Bygning, som minder om Gorgoniernes eller de beslægtede 

 Formers, men vel en, som rober den slorste Lighed mellem dens Grene og Horntraadene 

 lios Sösvampcne — Spongozoa; især synes Ligheden stor med de Sösvampe, hvis Traade ere 

 grovere og stivere, og de deraf dannede Masker storre. Hos disse er nemlig Overfladen 

 tillige besal med Sinaapigge, som hos Antipalhes, og denne Busk gjor i del Hele et indtryk, 

 som om den var en Sosvaiiip med overordenlig tykke Horntraade og tilsvarende vide 

 Masker. Ogsaa bor det ikke forglemmes, al selv de for Svampene saa betegnende Kisel- 

 naale ere fundne paa Antipathesgrenene')- Paa den anden Side er Henförelsen af Antipa- 

 thesslægten til Gorgonierne slottet paa den formentlige Overensstemmelse mellem den be- 

 klædende dyriske Masse hos begge disse Former; men de mindre forstaaelige og fna Op- 

 lysninger, som Marsigli meddeler os om Middelhavets Anlipathes dichotoma Pali? og den 

 Beskrivelse, som Graij") har meddelt os af Dyrene paa en Anlipathes fra Madera, (hvilken 

 han vel havde modtaget i törrel Tiisland, men havde udblodet i Vand og Spiritus), lade os 

 doer i Bedömnielsen af denne Lighed aldeles i Slikken. Vilde man endog i de Giayske Beskri- 

 velser og Figurerne lios Ellis anerkjendé noget gorgonialignende, — hvilkel iovrigt falder van- 

 skeligt — saa kan man dog ikke undertrykke en Tvivl om, hvorvidt disse Dyr, som angives 

 at sidde saa spredte oudtring paa Anlipathes, virkelig höre denne til og erc de dyriske 

 Væsener, hvilke de hornagtige Grene eller Skelettet skylde deres Oprindelse. Da man 

 paa en med Beklædningsmasse delvis forsynet Antipalhes, hvoraf Museet er i Besiddelse, 

 kan overbevise sig om, at de talrige Pigge, hvormed Overfladen af Horngrencne ere be- 

 satte, kun hver især ere Stötlepunklel for lange Traade, der til alle Sider ere gaaede ud 

 fra Grenene, eller maaskee rettere ere at betragte som de nederste faste Dele af disse 

 Traade selv, saa kan man saameget mindre fatte, hvorledes gorgonieaglige Dyr mellem 

 disse skulde finde Plads. Foies hertil de af ældre Naturforskere anforte lagllagelser, ifolge 

 hvilke den dyriske Masse paa den frisk af Havet optagne Antipalhes er i höiesle Grad 

 geleeaglig og æggehvidelignende, samt saa hurtigt henflydende, at man ikke kan lage 

 Busken op af Vandet uden at denne lober af og der neppe bliver Spor af den tilbage 

 paa Grenene, saa mindes man derved atter om Sosvampene, og for mig idetmindste synes 

 denne Slimets Lighed med det let aflöbende Svampslim, <lenne Mangel paa tilbageblivende 

 fastere Kjod- eller Barkmasse og den foromtalte Overensstemmelse mellem Horngrenene og 

 de storre Horntraade i Svampene o.s.v. , ligeoverfor de saa lidet tilfredsstillende Data, som 

 Marsigli og Gray have meddelt, at være af saa overveiende Betydning, al jeg ikke lager i 

 Betænkning, indtil videre Oplysning erholdes, at slutte mig til den af Lamouroux allerede 



') Jules Hahnes. Annales des sciences natiuelles. t. XII. 1849, S. 224 — 226. 



-) Giaij. On the animal of the genus antipalhes. Proceed, zool. Society. II. !832. S. 41. 



