371 



Miigiliis lever som bekjendt nedsænket i slörre Blokke itl'Stenkoraller, i hvis Over- 

 flade (len vedligeholder en Aahning ned til dens rörlormig forlængede Kalkskal. Man vil 

 altid linde, al Skallen rager IVein i denne Aabning idelmisdste med Spidsen aT sin meget 

 korte Tud, og man kan allsaa uden Vanskelighed foreslille sig, hvorledes Dyret stedse kan 

 staac i Forbindelse med det omgivende Vand, saalænge Tuden kan holdes oppe mod Over- 

 fladen. Alen hvorledes denne Stilling kan vedligeholdes under Koralblokkens Væxt og dens 

 idelige Afleiring af nye Lag af Kalkmasse paa Overfladen, saa at Aabningcn og Tuden ikke 

 derved overvoxes, det Iroer jeg at man ikke noie har gjort sig Regnskab for. Til Oplysning af 

 delle Forhold har jeg ladet Figur 14 niedfölgc; denne forestiller i naturlig Störreise et 

 Stykke af en Mæandrinehlok, i iivilken en Wagilus fra det Indre snoer sig benimod Over- 

 fladen, hvor den har en lille Aabning udad. Ved en nærmere Betragtning vil man let 

 overbevise sig om, at den udhulede Hvælving, som findes i Koralblokken foran Skallens 

 Munding, ikke er nogen tilfældig dannet Hulhed, der f. Ex. kunde være opstaaet derved, 

 at Koralmassen har under sin Væxt hvælvet sig over Magilens Aabning, ukmi er en ved 

 en niccbanisk Virksoiidied boret eller udslebet Hvælving, som aliène skylder Magilusdyret 

 sin Tilblivelse Væggene vise nemlig de samme Slibestriber, som findes i de Hulheder, 

 hvilke de borende Muslinger og rndre saakaldle borende Dyr frembringe, og alle Sljernernc 

 i Koralmassen ere fuldkommen glat ovorslebne, saa man ikke kan noget Öieblik tænke paa, 

 at denne glatte Flade skulde bidröre fra Koraldyret. Op til Hvælvingens Sidevægge stiide 

 nu Skallens forresle Rande, men disse ere ikke klæ^bede fast til dem; man seer meget 

 mere Sidevæggene fortsætte sig med samme slebne Overflade langs ned med den uregel- 

 mæssig böiede Magilusskal, lige lil dennes forste Vindinger, og Skallen ligger altsaa lige- 

 som en lös Udforing indeni delle udslebne eller borede Ror, men sluttende sig temmelig 

 tæl lil dettes Va^gge. Herved finder dog den mærkelige Undtagelse Sted, at en bestemt 

 smal Del af Skallen, i hele dennes Længde, er paa det noiosle forenet med Koralmassen. 

 Fra den ovennævnte Hvælving foran Skalmundingen sees nemlig en lille Aabning at gaao 

 ud lil Korallens Overflade; det er den Aabning, igjennem hvilken Magilus staaer i For- 

 bindelse med Vandmassen, og hvorigjennem allsaa det hudagtige Aanderör strækkes ud: 

 imod Aabningens ene Side seer man den af og for Aaiwleroret dannede Skallud lægge sig, 

 og paa Koralmassens Overflade staaer denne lidt frem. Paa den fremslaaende "Del er 

 Skalluden paa sin Rygside ovcrvo.reii af Koralmassen idet denne har klæbet sig fast paa 

 Tuden; medens Indrefladen af Tuden, som var dækket af del hudagtige Aanderör og som 

 vender imod den lille Aabning, er .aldeles fri derfor. Paa samme Maade sees Koralmassen 

 aldeles fastvoxcn i Tudens hele Laiigde, og det samme viser sig at være Tillældet med 

 hele den lange Kjöl, der gaaer nedad Magilusroret og som beslaaer af de paa hinanden 

 folgende Tuddannelser. Overalt er Koralmassen og Kjolen sammenvo.xne, men stedse paa 

 den Maade, at det er Koralmassen som bar hæftet sig paa Kjolen og ligesom overklædel 



47* 



