374 



Forklaring over Figurerne paa Tavlen. 



figg. 1-5. fremsliWe Rhiiochilus anlipalhiim saaledes som den sidilcr fasthæftet til Aritipathessrencnc, og navnlig: 



lig. 1. et Exemplar af Rh. antipathiim scel fra Biigsidcn,. forat Læbernes „Callus"dannelse og den Mande, 

 hvorpaa Læberne omfatte og omvoxe Antipalbcsgrencne, tydeligen kunde sees. 



fig. 2. samme Skal, tegnet fra Bygsiden, saaledes at Aabningen i Roret eller den forlængede Skaltud ty- 

 deligen sees. 5lan seer tillige, hvorledes de enkelte omvoxne Antipathesgrene stikke frem igjen- 

 neni den faste Skal. 



fig. 3. et andet og lidt större Exemplar; seet forfra og fra Siden. 



fi". 4. fremstiller en Gruppe af 3 forkjellige Skaller, liæfledc paa Antipathesgrenene, og tillige paa hinan- 

 den indbyrdes, idet Dyrene samlidigen have hæftet deres „callöse" Skallæber til hinandens Skal- 

 ler O" derved tillige gjetisidigen have benyttet disse til Tilmuringen af deres Skalaabninge r. 



fio-. 5. fremstiller en fasthæftet Rhizochiliisskal, hvorpaa jeg har borlslebet en stor Del af sidste Omvrids 

 Ry, for at vise den indre Flade af den Mur, med hvilken de samnienvoxne Læber og omfattede 

 Antipathesgrene lukke for Skalaabningcn; den forreste Del af Skallen er afbrudt. 

 fiffi». 6 7 O" 8 fremstille en yngre Rhizochilus forend denne endnu har sat sig fast; lig. 6 fra Rygsiden og 

 fif. 7 Ira Bugsiden ; paa denne sidste seer man iövrigl at Mundingens Læber have forlænget sig, 

 og navnligen den indre Læbe lösnet sig fra Stollen (columella), for at fatte omkring Grenene, og 

 at Skallens Fastvoxning saaledes har været nær forliaamlcn. fig. 8. Laagct af denne yngre Skal 



(ved et Uheld labl, inden Tegningen blev revideret). 



Alle de forangaaende Figurer, der gjengive Rhiiochihis antipalhum, ere 3 Gange forslårrede. 



fiffiT. 9-13. fremstille til Sammenligning med Forholdene hos Rizoehilus tre furskjellige Exemplarer af Purpura 

 madreporarum Sowb {Purpura monoceros Q. & C), alle i naturlig Slôrrelse. fig. 9 en yngre og 

 regelifiæssigere Skal, forend dens Form er bleven væsenligen paavirket af Dyrets Stillesidden 

 paa et og samme Sted af Korallens Overflade; figg. 10-11 og 12-13 tvende ældre Exemplarer af 

 samme Art med uregelmæssig böiedc Læber, hvormed de have omfattet lioralgrenene. ligg. 10 og 

 12 Skallerne fra deres Bugflade, 11 og 13 fra deres Rygflade. 



fig. 14. fremstiller ligeledes i naturlig Slôrrelse et Slykke af en Mæandrinekoral , hvori en Magilus antiqtms 

 Mtf. har bord eller udslebel sin Boe. Skallen ligger lös i den udslebne Hulhed, med Undta- 

 gelse af Skallens Kjöl, til hvilken overalt Koralmassen er fastvoxen og navnlig derved, at Koral- 

 len under alle tidligere Grader af sin Væxt har hæftet sig paa Kjolen paa samme Maadc, som dens 

 yngste og overste Lag nu hæfter sig paa Kjolens forreste Ende, den igjennem den lille Aabning 

 udgaaende Skaltud. (Det ælds'.e Vrid af Skallen var afbrudt og er paa Figuren tegnet efter et yngre 

 Exemplar af samme Slôrrelse, funden i en lignende Koral, og upaatvivlelig fra samme Sled ) 

 Samtlige aftegnede Gjenstande lilhëre V/iicersitetets zoologiske Samling, med. Undtagelse af de trende 



fig. 9 og figg. 10-11 aftegnede Purpuraformer, der findes i Ih. Majestæts forrige particnlære nu Staten tilhorende 



Conchyliesamling , htis forrige Bestyrer Hr. Kammerraad Dr. Beck har gjort mig opmærksom paa deres Fore- 



kovist i denne. 



