Kemisk analys å Pennin från Lupikko. 
Af A. Mauritz Jernström. 
Då något till Kloritgruppen hörande mineral från Fin- 
land icke förut lärer blifvit analyseradt, torde ett meddelande 
om en redan för flere år sedan utförd undersökning af ett 
sådant från Lupikko nära Pitkäranta i Impilaks socken icke 
sakna allt intresse och möjligen förtjena att tecknas till min- 
nes, om densamma också icke fullt motsvarar de fordringar, 
som numera böra ställas på en noggrann mineral-analytisk 
undersökning. 
Mineralet förekommer i tre- och sexsidiga taflor samt 
i bladiga massor tillsammans med metaxoit, magnetit, pikro- 
fluit, phlogopit och kalkspat. Dess färg är blågrön till grå- 
grön; 1 tunna blad är det genomskinligt och böjligt. Vid 
glödgning afger det vatten, bladar ut sig i anmärkningsvärd 
grad och blir silfverglänsande hvitt med dragning i gult. 
För blåsröret smälter det i kanterna till hvit emalj; löses 
lätt i fosforsalt med qvarilemnande af kiselskelett, vid större 
tillsats blir perlan opoliserande; boraxperlan visar jernets och 
med soda fås svag men tydlig manganreaktion. 
Specifika vigten har bestämts 1:o med en glaspykno- 
meter, hvarvid 4,08 grm vid 1002 C. torkade små stycken 
gaf eg. v.= 2,625 vid ++ 172 C., och 2:o med en liten silf- 
verdegel, i hvilken 3,35 grm vid omkr. 1002 C. torkade la- 
meller nedsänkta i vatten utvisade eg. v. = 2,636 vid + 15? 
C. temperatur. 
I anseende till svårigheten att pulverisera det oglödgade 
mineralet, hafva analyserna utförts å efter glödgning slam- 
made och afvägda qvantiteter; vattenhalten har derföre blif- 
vit bestämd på skilda prof, som till konstant vigt torkats 
